 Muzica
 Bun, bine ați revenit.
 Andrei, o să te rog să închizi ușor ușa și colegii să intre
 doar în grupuri.
 Mersi frumos.
 Bine ați revenit!
 Acum ce o să ziceți și voi, când mai aveți o ora jumătă, sc
ăpați de mine,
 bine am revenit.
 M-ați întrebat la cât terminăm, ora 5, maxim 5.15.20,
 trebuie să plec din sală pentru că la ora 6.20 am boarding-
ul
 și îmi iau o măsură de siguranță, o două-ojunte în plus,
 să ajung când a ciclonul, dracu, știe pe unde te prinde pe
 drum,
 nu știi cum...
 Deci undeva la 5 si 20 plechi eu, insa va reamintesc pentru
 cei curiosi deschisi si interesati de ce beti, apa.
 Va recomand cu tarie sa ramanezi la workshop-ul de doar 20
 de minute pe care il face Dan, colegul si sponsorul nostru,
 imediat dupa ce plechi eu.
 Adica in continuare, efectiv. Deci 20 de minute. Despre cal
itatea apei va fi un workshop practic.
 nu concept, nu practic.
 Eu am rămas cu niște insight-uri foarte interesante,
 eu beau apă kangen de cât am dane, 3 ani deja, 3 ani și ce
va,
 și am și filtru la baie kangen, deci nu degeaba atât am văz
it.
 Revenind, până vin ceilalți colegi, cine vrea să-mi spună
 cum a fost experiența exercițiului?
 Dragă mea, stai cu piciorul la șansul, s-ai pățit ceva? Eș
ti ok?
 Când l-ai pățit? Ce-ai pățit?
 Te-a prins karma sau...
 Ah, ok. Bine, hai grijă-te, bine.
 Bun, cine vrea să-mi spună acum? Uite lângă tine, Alex.
 Ale, în dreapta ta, Elena. În dreapta ta, spate.
 Spate, dreapta ta. Mulțumesc. Eu, regă, celălaltă dreapta.
 Ok, exact.
 Am făcut exercițiu.
 Așa?
 Din păcate, am avut timp doar să fiu eu explorator.
 E regulă.
 Ai câștigat, ai tras tu lozu.
 Eram în transă, bine, a fost și n-așpa că...
 O secundă, o secundă.
 Pentru rest, un modul și un pic cât mai avem împreună,
 vă readuc aminte cât de important este să respectăm proces
ul fiecărui colegi.
 Asta înseamnă că atunci când eu lucreți cu cineva în față,
 vă rog frumos, mucles,
 pentru că afectați procesul celui cu care lucrezi eu,
 dacă vorbesc cu cineva dintre voi care adica mâna,
 Vă rog, frumos tăceți.
 Mucleți.
 Pentru că e un sen de respect față de celor care vorbesc în
 momentul respectiv
 și puteți fi voi oricând în locul lui.
 Vă rog, apreciez, vă mulțumesc.
 Te rog.
 Mersi.
 Și au fost multe break state-uri cu alarări,
 cu nebunii.
 Apropo, ce părerea ai despre ele?
 Crezi că s-au întâmplat așa întâmplător?
 Au văzut întâmplător?
 Nu.
 Că mie nu mi-a sunat telefonul de gând.
 Silențios, și al meu și al vostru, al unor al cărți.
 Și mi-a sunat și mie.
 Hai a zic.
 Mie mi s-a părut așa, nu am dovadă, dar mi s-a părut
 interesant momentul,
 când absolut toată lumea lucrează, să n-apară un mesaj de
 roller, să apare 30, nu știu câte au fost.
 Cel puțin interesant.
 Apropo de rezistențe și de... are sens?
 și de o parte care se opune să...
 Mi s-a părut cel puțin interesant.
 Nu zic nimic altceva.
 Dute dracului!
 Cu manifestarea!
 Glumesc, știi că glumesc.
 Te rog!
 Și ieșind deja din trance de mai multe ori,
 în timpul transei
 a venit o parte din mine
 care mă autosabotează de foarte mult timp
 și de foarte multe ori,
 am niște probleme de sănătate,
 mă doare gâtul, mijlocul și nu reușesc să mă relaxez.
 Men, astea nu sunt probleme de sănătate.
 Provocări.
 Disconforturi.
 Hai să film mai...
 Da.
 Dacă vrei probleme de sănătate,
 mai insistă, dar nu îți recomand.
 Tu ai niște deranjuri.
 Da.
 Bine?
 Și în ultimul timp reușeam să mă relaxez,
 să intru în trănsă,
 Dar acum, in timpul transei, eram foarte incordat.
 Extend incordat, si a venit alta parte din mine, care nu m-
a lasat,
 sa intru in transe.
 Si am pus mult focus pe ea, ba, taci odata, las-ma, relaxe
aza-se.
 Cum ar fi fost o iei paia sa lucrezi cu ea, la nivel de
 conflict intre bani?
 Dupa mi-am dat seama.
 Si au spus, ba, n-ai vrea tu sa vii tu, sa vedem ce
 conflict ai tu cu cine, care e Baiu?
 Foarte bine, bravo.
 Da, si mi-am dat seama ca si aici ma...
 Nu te cred.
 Refuz.
 Nu te cred.
 Ce?
 Tot la mine.
 Nu te aud.
 Bine, duc la avion sau il bag eu pe vibratii in avion cu
 tot?
 Stiu ca e tot alarma aia.
 Haideti ca mai avem un pic, va rog.
 Cum?
 Ar fi culmea sa fie tot telefonul tau.
 Nu te cred.
 No, no, no.
 Ok, hai, muclesc.
 3, 2, 1, scena 2.
 Și ce ziceai?
 Și spuneam că...
 Da, și cu această parte, disconfort pe care o am și aici am
 un conflict.
 Pe care îl voi lucra ulterior.
 Bravo. Dar cum a fost pentru tine să poți să lucrezi cu
 asta?
 Știai, credeai? Adică...
 Senzate de a lucra cu o parte din tine, cum a fost?
 Indiferent de care i-a ursit.
 Da, foarte interesant.
 Am reușit să le împac, nu foarte mult pe cât mi-aș fi doar
iet.
 Doar dacă își vorbesc mai nou decât să fie în conflict, tot
 e bine.
 Da. Și chiar la nivel constant, deja am început să mă
 accept, să fac pace cu ele și să îmi moaie biciul.
 Deci ce nu înțelesc? Dă-le în stânga, te rog.
 Mersi, Alex.
 Mersi și eu.
 La mine cred că a fost interesant când am fost ghid, pentru
 că jumătate din exercițiul scrisese-mi frumos și l-am citit
, bineînțeles, nu?
 A doua jumătate nu am mai înțeles ce am scris.
 Și am început să inventez.
 Și...
 Aici vine valoarea ceva. Tot repet, dar las că după 8 mod
uri poate o să prindeți.
 E mai important să înțelegeți, nu să memorați.
 E mai important să înțelegi procesul, nu să-l scri după
 dictarea.
 Ideea este că mi s-a părut că observatorul a început să re
acționeze
 când am început să inventez.
 Adică atunci cred că am început să fiu puțin mai autentică.
 Exact asta ți-am zis și eu, dar în alte cuvinte.
 Bă, nu te cred.
 Bă, deci tocmai s-a uite o notificare pe bune,
 vă rog, ce vă fac mătănii să dați telefonul pe slențios,
 really?
 Sau vrei să vezi polițistul din mine cum nu te mai roagă?
 Te rog.
 Și mai povestesc puțin o experiență deaseară,
 unde bineînțeles că m-am dus acasă și hai să facem exerciț
ii.
 Păi nu, ce să-și face?
 Am făcut toată ziua nelepe, ce facem acasă? Nelepe, tate?
 Unde crezi tu că am venit?
 Și am făcut exercițiu de două ori.
 Prima oară, deci a fost un mișto așa la adresa mea de la...
 Cu cine ai făcut?
 Cu sora mea și după aia cu încă o prietenă.
 Păi la rând, unde veneți voi?
 Ce crezi că vini de la sectă de geaba? Hai să vă convertesc
!
 Iar s-oară mi-a fost, mă, de ce a trecut vârf puberitatea,
 de ce nu aiba s-a apucat la bătrâneții acum cu tâmpenile a
stea,
 a răz de mine, în continuare.
 După care, peste o oră, s-a întors și a zis,
 auzi, vrei să mai facem exerciții ăla corect?
 Da, de data asta te ascult.
 Și l-am făcut.
 Și nu ai întrebat tot ce a făcut, totul s-a schimbat, at
itudinea?
 Curiozitatea.
 Curiozitatea, și ce mi-am mai spus, a fost că, deși arăz de
 mine, spre sfârșit, a reușit să intre în transă.
 Nu ai cum să nu intri în transă.
 Nu există.
 Poți doar să intri în transă acum sau mai încolo?
 Poți, ați auzit-o, da?
 Nu există să nu-iți în transă. Poți să fii într-o transă să
 nu știi că ești aia, da.
 Asta-i convengerea că nu ești. Aia da, dar să nu intri într
-o franță nu e cum...
 E o stare naturală a minții.
 Mersi, Mândru. Bravo.
 Bun. Te rog, Ștefan.
 Mâna sus să te vadă, că eu știu cine ești, dar trebuie să
 te vadă și colege.
 Mersi.
 Mi... exercițiu mi s-a părut ca o experiență de a împăca do
i copii care se ceartă și sunt încăpățânați.
 Deci, așa mi s-o pără.
 Despre asta-i vorba.
 Tu te simți ca un părinte, încerci să împaci doi copii care
 nu colaborează în niciun fel, dar amândoi vor aceași lucru.
 Exact.
 E împăcat, după aia se regăsesc, se aliază și lucrează
 pentru tine.
 Mai mulți, mai puțin, cam aia e metafora. Bravo.
 Da. Așa, asta vreau să îmbărtășesc.
 Mersi frumos. Dă-l în dreapta ta, că mă evită de două mod
ule.
 Te rog, stii ca o sa insista, adica pana in zbor avionul sa
 stau aici.
 Te rog.
 Si daca-mi zici si numele?
 Salut, Eduard Sand.
 Salve Eduard.
 Si pentru mine acest exiliu s-a fost exact cum a zis si
 Stefan ca doi copii care sunt inca patanasi,
 si la urma s-au asauda o mana si au iesit in alta parte.
 Ok.
 Si au si luat o bere si cam asta e.
 Ce rol ti-a placut mai mult, explorator sau ghid?
 Ghid.
 Ghid?
 Da.
 Ce a facut sa-ti placa mai mult rolul de ghid?
 Nu stiu, eu simt ca am puterea asta de a bindeca oameni.
 Excellent, bravo!
 Excellent, mă bucur pentru asumare. Mersi frumos.
 Dă-l în spatele aia, Iana, te rog.
 Și acum, e doar de treaba mine.
 3, 2...
 Eu v-am de fost până întrebare, dacă se poate.
 Da.
 Mă întrebam dacă în momentul în care ne îmbolnăvim este tot
 autosabotaj...
 În momentul în care, mai ziua?
 Ne îmbolnăvim.
 Ne îmbolnăvim, ok.
 Că mi-am dat seama, făcând introspectie, în alte momente în
 care m-am îmbolnăvit,
 Mi-a năsămă că cumva subconștientul încerca să mă apere de
 altceva.
 Mai ții minte răspunsul pe care l-am dat mai devreme, doam
ne?
 Sau cu cine am vorbit? E rău, domnișoara doamna.
 Am intrat acum. Am trezat...
 Mai devreme în prima partea zilei m-a întrebat cineva la
 mine cum e.
 Și am zis, nu știu.
 Ok.
 Nu știu. Narcisa.
 Nu am cum să știu cum e la tine.
 Dacă uneori este sabotaj, uneori este somatizare, sau pur
 și simplu un semnale la corpului că ceva nu-i bine.
 Nu știu.
 Doar tu știi asta.
 Unor poate să fie somatizare, altor să fie autosabotaj,
 altor poate să fie un dezlegribul hormonal sau cauzat din
 stil de viață.
 Nu știu, chiar nu aș fi arrogant să spun,
 uneori e, mă, teori nu e, este călătoria ta.
 Dar e foarte bine că îți pui întrebările astea, bravo, mers
i și eu.
 Aici, te rog.
 Mai e cineva în jurul Iuliana, ca să agregăm colegii?
 Nu, atunci aici, așa, te rog.
 la ralucă.
 Și mergem mai departe.
 A fost cel mai wow
 exercițiu de până acum.
 Mulțumesc, Iuanii,
 care a trăit exerciții
 odată cu mine, probabil limbajul
 corpului spunea multe.
 Părțile mele erau alea pe care le scrieai
 și tu mișcarea și
 mâncarea. Am o problemă cu asta
 de când mă știu.
 Eu mă preu doar cu mâncarea, nu am vreo cu mâncarea.
 Se luptă!
 Mă simt vinovată mereu pentru că am permit prea multe cu
 această mâncare și pentru că merg de tuneu-o.
 Da, se vede pe tine, abia te miști.
 Nu știu cum... nu știu cum capi în scaună.
 Cred că am și un body dysmorphie, adică lucrezi cu treaba.
 Doamne, pedicii.
 Măi, convingerile astea fi vreodată, mamă de convinger.
 Am fost atât de vizuală, încât la un moment dat, în pale me
le mele, cele două au făcut shift de formă.
 Și una dintre ele a ajuns o sferă luminoasă cu un embrion
 la mijloc.
 Și mi-am realizat că Ioana m-a făcut să realizez că ambele
 sunt dătătoare de viață și că ambele învăr binele.
 Și a fost așa plin de simboluri, se plimbau așa plin cu faț
a mea și prin barmele mele. Am plâns și a fost inunat.
 Să-ți fie de folos. Bravo. Și mersi din părtășire. Bravo,
 bravo, bravo, bravo.
 Da, te rog, Teo, uite aici, nu am cum să o ratez.
 Mi s-a părut foarte interesant și la mine și la colegă mea,
 Când părțile au luat câte o trăsătură de la fiecare, au f
ost oarecum trăsături opuse.
 Adică, spre exemplu, la mine una a avut nevoie de încăpățân
are și cealaltă de motivație,
 iar la ea una a avut nevoie de carismă și cealaltă de ser
iositate.
 Și mi s-a părut interesant că au fost exact poliopuși.
 Aveau nevoie cumva una de cealaltă, gen, de opusul lor.
 Foarte interesant.
 Vă reeduc aminte,
 dar din nou nu pot să te vedeți ca asta,
 te ori nu vă alegeți din greșeală
 când lucrați unică alții.
 Chiar dacă pare că ați rămas ultimul,
 n-am avut cu cine și am luat și-o pe asta.
 Nu e nicioată din greșeală.
 Apropo de...
 Constelații de asta facem la Master, acum nu e.
 Te rog mândruă.
 Scurt, voiam doar să vin completare.
 Eu nu am apucat să fiu explorator, dar mi-au dat lacrimile
 și mi s-a făcut pielea de găină
 doar uitându-mă și simțind-o pe ea.
 Îți numește empatie.
 Ca să nu spun că mi-a zis că a intrat într-o transă foarte
 profundă,
 aici în sală urlau pur și simplu toate cele și a zis că ea
 n-a auzit.
 E cineva care n-a mai auzit foșnetul și alarmele și nebune
ala?
 Uitați-vă, sunt câțiva.
 Da, se întâmplă, să știți.
 Se întâmplă uneori.
 Și o să vă dau și o soluție în sensul ăsta.
 În funcție de cât de profund e transa sau cât de eficiente
 limbajul hipnotic al celui cu care lucrezi,
 nu vei auzi alt stimul decât vocea lui.
 Vă dau un truc de finețe când hipnotizezi și lucrezi cu hip
noza?
 Ca să fii sigur.
 Sau chiar dacă s-aude ceva în orice fel de sens, îl încluzi
 în scenariul hipnotic, să numește.
 Îl încluzi.
 Adică, și acum, așa cum se aud aceste sunete din toate dire
țiile posibil,
 tot așa ca riştii artificii, explodează resulțile întru tău
.
 Și lasă urme și se duc, știi, și inclusi ceva ce nu e plan
ificat,
 ca să facă parte ca și cum e planificat din scenariu.
 Și omul ăla în secund, dar nu mai e deranjat.
 Sau, o altă variantă mai light.
 Să spunem că anticipez că s-ar putea să fie zgomot în jur.
 Și din acest moment absolut orice fel de zgomot sau sunet
 puternic vine către tine,
 nu vă face decât să te relaxeze și mai mult, și mai putern
ic,
 și tu să te concentrezi și mai bine, și mai eficient, doar
 pe vocea mea,
 indiferent din ce zonă vine sunetul către tine.
 Și comandă himnotică.
 Și dacă îi și amintești din când în când, perfect.
 Are sens?
 În stare de himnoză, orice e posibil.
 Știu pe cineva care a făcut multiple ședințe de himnoză,
 nu una, că e terapeut,
 într-o zi cu bormașina în peretele celuilalt de la vecinul,
 care renova și nu a anunțat că renovaază.
 Și unde are cabinet-ul, avea ședințe de terapie.
 Și a lucrat cu bormașina în perete, efectiv.
 A făcut ședințe de himnoză, cap coadă, toată ziua.
 Și au mers.
 Pentru că îmi contează cum inclus în scenariu ceea ce se
 întâmplă în mediu.
 Flexibilitatea maximă.
 Bun. Vreau să mergem mai departe și să introducem...
 A, te rog, Cris, pe scurt, dacă ești drăguță, că vreau să
 mergem mai departe.
 Ești drăguță oricum, doar pe scurt, dacă și vrei, asta în
cerc să...
 Vream doar să îi mulțumesc lui Sebastian, pentru că a făcut
 fix ce-ai zis tu.
 Care Sebastian? Unde ești Sebastian? Ca să-l văd și eu?
 Nu-i pe aici? Sigur nu-i prietenul tău Imaginar?
 Nu...
 E aici, așa jos, aici, așa jos.
 Ok. A făcut fix ce ai zis tu în momentul în care au sunat
 alarmele, ai inclus și gen, auzi sunetele, te relaxează și
 mai mare.
 Amen, nu degeaba e din buzău.
 Și am apreciat lucrul acesta pentru că chiar, adică le-am
 auzit, dar am preferat să le ignor, considerând că procesul
 în care m-aflu...
 ...i mai important.
 ...i este mai important pentru mine.
 Dar fiți atenți, bravo, îți mulțumesc pentru asta.
 E cineva care a mai auzit alarmele, dar a preferat, gen, a
 ales să le ignore și să-și vada de proces.
 Fiți atenți, mulțumesc că ați dedica mâna.
 Cum ar fi să faceți la fel și cu celelalte probleme din via
ța voastră?
 Să vezi nasoalele și să alegi să te concentrezi pe ce e
 important pentru tine.
 Gândeți-vă un pic.
 Dacă ați făcut asta într-o stare de transă, când a fost un
 desconfort sever,
 să fii scos dintr-o stăra de confort cu alarme de Roo Alert
,
 și ai ales să le ignori, pentru că e mai important pentru t
ine
 ce faci în momentul ăla.
 Nu cumva ai putea să...
 Dovada este că ai putea să faci asta și viața de zi cu zi
 să ignori
 sau să le observi, dar să alegi să nu te concentrezi pe ele
 și să te concentrezi pe ce este important pentru tine?
 Pentru că tocmai asta e dovada că mintea ta poate să facă
 asta.
 Are sens?
 Dacă alegi să nu face asta,
 înseamnă că ai un beneficiu.
 Să te plângi
 de ceea ce este ineficient sau imperfect
 sau nefuncțional în viața ta.
 Și dacă alești să te plângi
 în loc să alegi, să ignorești, să te conceaz pe ce e
 important pentru tine,
 se numește că ești în triunghiu dramatic.
 Și triunghiu dramatic...
 Ce? Vă place cum am introdus-o?
 Ce vorbești, vă?
 Ce vorbești, vă?
 N-ai văzut cum a venit?
 Trianghiul dramatic vine din analiza tranzacțională, nu e
 din NLP.
 Disclaimer, da?
 Nu tot ce vă predau eu de foarte multe ori, nu e din NLP.
 De-aia vin și vă spun că pentru mine nu este important să
 rețineți
 concepte, nume, titluri din NLP sau că NLP-e paradigma
 supremă.
 Nu e, din multe puncte de vedere nu este.
 Doar că eu, așa cum am învățat de la Marius și din alte sur
se unde am învățat NLP,
 am înțeles că valoarea NLP-ului este fix din faptul că po
ate fi constant îmbogățit.
 Și atunci eu aduc concepte și tehnice și diverse abordări
 din alte paradigme.
 Și unde țin minte de unde e și spun unde e, că nu-mi pasă,
 nu mi-as sum merețul pentru nimic.
 Triunghiul dramatic vine de la analiza tranzacțională
 și presupune că în fiecare din colțurile triunghiului
 este cât un rol anume agresor, victimă, salvator.
 În mă normal, doar pentru că nu sunt eu un grafician foarte
 expert,
 acest triunghi este echilateral.
 nu este unul mai important ca altul, latura mai lunga sau
 metaforic,
 este echilateral, da?
 Dar pentru ca eu nu sunt un desenator excelent in ochii,
 unul acel putin, niște ignoranți, a ieșit asta.
 Mulțumesc, Isoșcel.
 Revenind, esența și valoarea triunghiului dramatic nu este
 că a pus niște roluri în niște unghiuri.
 Valoarea triunghiului dramatic, așa cum a fost, știam și
 numele tipului care l-a dezvoltat, dar îmi scapa cum aș fi,
 îmi pare rău, dar știu că vine realizația tranzacțională,
 valoarea acestui triunghiul dramatic vine din faptul că,
 indiferent în ce rol ai fi din triunghiul dramatic,
 Ești în același timp în minim încă unul.
 Pam, pam.
 Cel mai posibil, și foarte des, sunt întru-n toate, să fim
 în toate.
 Ce înseamnă asta?
 Dacă sunt într-un rol, asta zice triunful dramatic, sunt
 automat în cel puțin încă unul.
 Și acum o să spui, stai boss, că săracul de mine...
 Cum să fiu eu săracul de mine?
 care se plânge că e greu, că n-am cum, că la mine e altfel.
 Știți oamenii aceia care vin cu o provocare la un terapeut
 sau într-o sală de curs,
 primesc o soluție la o provocare și când îi întreb ce faci
 cu mine, ei zic, ah, la mine e altfel.
 E mai greu. Știți oamenii aceia?
 Oamenii aia sunt atât de atașați de povestea lor încât nu
 vor să o schimbe pentru că ar pierde benefici.
 Aia sunt oamenii, atentie, sunt în mentalitate de victime,
 nu sunt victime ca identitate ca să fie clar, da?
 Sunt într-o mentalitate de victimă.
 Și beneficiul lor de cele mai multe ori când vine vorba de
 victimizare este atentia,
 pe care, dintr-un mod sau altul, carană nu au primit-o într
-un alt context,
 de obicei părinți, bunici, mediuni care au crescut, nu e v
ina lor.
 însă au învățat să o declanșeze, atenția, au învățat să o
 declanșeze într-un mod neecologic.
 E ca și copilul acuma când vine acasă, cum zicea Elena mai
 devreme, ajung acasă după o zi de curs sau de muncă și cop
ilul face tantrum.
 Nu o să zic că mamii mi-au fost dur de tine, de-aia vreo să
 trecă în brațe, sparge ceva și începe să dea cu curul de to
ate alea pân' casă. De ce? Atenție.
 Victimizarea este un mod neecologic de a obtine atentie si
 alte benefici, poate servicii, poate...
 Cum? Hai ca azi e cineva aici. Ok? Am auzit-o in capul meu.
 Poate benefici, poate servicii, poate confirmarea faptului
 atentie ca este special.
 În momentul în care cineva se plânge într-un mod constant
 și cineva tine se urmește și se spune, te înțeleg, chiar la
 tine e greu, e chiar greu tare la tine.
 I-a confirmat că e ce?
 Special.
 Și bam, shot de... ciudat și paradoxal și complet nu ec
ologic, shot de... recompensă.
 Mare sens?
 Dar atenție, ca să reîntoarcem la triangul dramatic.
 În momentul în care ești în mentalitate de victimă, în ac
ela timp, zice triangul dramatic, e și-l puțin încă unul.
 Care crezi că e? Agresor.
 Pentru că sunt oameni care sunt atât de atașați de povestea
 și de victimizarea lor,
 încât agresează prin nevoia și cererea lor de a fi salvați.
 Cu alte cuvinte, victima va cauta un salvator, iar daca nu
 il gasesti, il va agresa pe cel care e in zona, ca sa-i dea
 atentia data de atunci de un salvator. Are sens?
 Mai tare?
 Sau shantajeaza emotional. Da, si in momentul in care shant
ajeaza emotional, de obicei poate nu de cuplu parintele cop
ilu, se intample in familie de obicei asta,
 La început, nu mă mai iubești, te-ai schimbat, acum ai cres
cut mare, nu mai vipă la maică ta.
 Sună? Născuți?
 În momentul în care faci asta sau facem asta,
 suntem într-un drum de dramate pentru că suntem în cel puț
in două roluri în același timp.
 Victimizarea este o mentalitate,
 nu o identitate.
 Atenție, poate să ajungă identitate dacă nu ești conștient,
 că o repet extrem de des.
 Și în momentul în care ajunge identitate și te consideri
 efectiv o victimă,
 convingerile și toată psihologia ta și strategiile tale de
 viață vor fi în concordanță cu mentalitatea de victimă.
 Este o poziție extrem de periculoasă.
 Și știi că ești în mentalitate de victimă când?
 Când ai soluții și nu vrei să le aplici.
 Când le dai dismis diverse soluții pe care ai putea să le
 ai,
 prin replici de genul la mine nu funcționează,
 la mine e mai dificil, nu înțelegi cum e să fii în locul
 meu.
 Știți oameni care...
 Când auzi replici de genul ăsta de la tine, că le dai tu
 altora,
 vreau să sună de azi în clopoțel.
 Ei, săracul de mine, să spui.
 dar să-l spui că săracul de mine cu vocea lui Horia,
 sarcastică,
 sărăcuțul de mine.
 Din mentalitate de victimă este extrem de greu să ieși
 pentru că ai foarte multe benefici
 și primești admirația,
 întră ghilele mele, admirația,
 mila
 celor din jur.
 Pentru că, atenție,
 victimă nu înseamnă că automat
 are și motivă pentru care să plângă.
 Eu cunosc persoane care au motive pentru care să plângă și
 nu sunt în mentalitate de victimă.
 Are sens? Victima nu înseamnă neapărat care motive să plâng
ă,
 Victima în schimb va exagera orice minim motiv pentru care
 ar putea să se plângă.
 De ce? Este un mecanism psihologii prin care obține și
 primește benefici și atențe.
 Da, Matei, zi tare până vine microfonul.
 Poți să te arfin prin un trianglu dramatic cu părțele tale?
 Sigur. Poți să te arfin prin un trianglu dramatic cu părț
ele tale, mă întrebă Matei.
 Că ce mă întreabă Matăi, răspunsul este da, părți dialetale
 sunt cele din triulguri dramatici.
 Uneori.
 Are sens?
 Avem părți interioare care sunt victime, care sunt salvato
are și care sunt agresoare.
 Cu aceleași intenții pozitive de care am vorbit până acum.
 Doar că trebuie să le afli.
 Pentru că intenția pozitivă a victimizării care e?
 Atenția!
 Contez!
 Sunt important. Uite, sunt salvat, deci sunt important.
 Cea mai mare durere a victimii, știi care este?
 A victimii?
 Ignorarea.
 Ignorarea.
 Dacă cineva să plânge în jurul tău
 și tu nu validezi motivul sau schimbi subiectul,
 S-ar putea să fie cea mai bună lucru pe care poți să-l faci
 pentru el.
 Atenție, va face tantrum.
 Cum adică? Nu mă asculti?
 Eu sufăr aici și tu nu-ți pasă?
 Și tu s-ar putea să poți să-ți spui ca opțiuni?
 Că anticipezi răspunsul ce faci când ai o victimă în jurul
 tău sau în viața ta?
 Te-am ascultat de atât de ori, te-am dat de atât de ori sf
aturi, direcții, unghiuri din care eu cred că poți să rezol
vi.
 Îmi pare rău pentru că mă simt...
 Simt că nu pot să te ajut mai mult, și așa că îmi face mie
 rău să te ascult cât de rău ți iesă, și am schimbat subiect
ul.
 Mai zi o dată!
 Și în momentul în care faci asta, îi zici victimei de fapt,
 te ascult, dar nu îți dau atentie, hai să schimbăm subiect
ul.
 Una din modalității inclusiv în coaching există, se numește
 avocatul diavolului,
 a tehnică,
 Nu-i tu tăplături preferatea mea?
 Că mă ajută și fața pe mine.
 Și atitudinea și tonul.
 Dar atenție se face doar cu raport.
 Este confirmarea poziției de victimă.
 Confirmarea poziției de...
 Bă, nu pot că mi-e mai greu.
 Știu, frate, că ți-e greu.
 Tu ești... vai mama ta.
 Nu știu cum de respiri.
 Adică...
 Bă, nu știu cum ți-ai ales dimineață papucii.
 Și o fac exagerat.
 Când fac asta intenționat, exagerat,
 Doar pe bază de rapor și autoritate, atentie.
 Doar pe bază de rapor și autoritate.
 Când îi confirm poziția de victimă,
 Victima va spune, ia stai.
 Cum adică, o să văd astea a mea, sau ce?
 Du-te și-n gâtul. Știi?
 Și intre în ce poziție?
 Agresor.
 Dar, atenții, eu prefer ca un om care din victimă
 să duce în agresor cu furie, pentru că furia este combust
ibil.
 Decât tristete și depresie, care te anesteziază complet,
 Mai bine furie și frustrare, chiar dacă îmi dătate împotri
va mea, că pot să duc.
 Dar eu, pe aia, pot să-ți o direcționez către un obiectiv.
 Are sens diferența.
 Cu sare, atenție, nu e defolosit cu oricine oricând și doar
 în condiții de autoritate și raport.
 Dar mie îmi iese foarte bine.
 Mie când vin la mine să-mi zic, bă, nu pot să fac asta, zic
, ai deptat.
 Îți e o suzetă sau...
 Și sunt uite așa încomand, zic, ești vai să te auta.
 Înțeleg că ești vai să te-aotată, îmi dai bani ca să-ți
 spun că e efectiv,
 ești nu știu de unde e bani să îmi dai.
 Știe că fac provocator,
 dar momentul ăla pentru fracție o secundă iese din victimă.
 Sau mă duc mai departe, zic,
 bă, ouă-să, nu te-ai săturat atât de mult timp să crezi că
 ești victimă?
 N-ai vrea să răți al tora că ești și mai mult decât o
 victimă de sinistrată psihologic?
 Și mă duc din nou pe toamnă provocator. Bă, are sens?
 Și când fac asta, se duce în agresor, ca atitudine.
 Hai să mergem mai departe.
 Agresorul, ați putea să ziceți,
 bă, ăsta înțeleg, e agresor,
 îmi vine și face rău.
 Dar în ce rol ar putea să fie el în același timp?
 În salvator.
 Întrebare pentru voi.
 Ați avut vreodată profesori agresori,
 însă care prin disciplina și exigența lor
 și exigența lor să vă fac în realitate pe termen lungul b
ine,
 că eu am avut, care prin disciplină și prin atitudinea lor
 exigentă,
 m-au învățat că uneori trebuie să fac ce n-am chef să fac,
 doar pentru că vreau miza de la finalul procesului.
 Și am făcut asta atât în sport, cât și în matematică,
 cât și la bac, cât și la academie.
 Am făcut lucruri care nu voiam să le fac,
 pentru că cineva care s-a comportat agresiv, întreghi lime
le cu mine, exigent am putea să spunem, m-a învățat un
 proces.
 Mi-a făcut un bine sau nu? Și vău. Are sensul de debat? Une
ori agresorul ne invită să ne învățăm lecția.
 Uneori agresorul ne invită să ne învățăm lecția. Majoritate
a dintre noi nu învățăm decât prin durere.
 E o alegere, atentie.
 Pentru ca mai este o varianta, poti sa inveti prin revel
atie si inspiratie.
 Adica, sa te uiti la altii ce fac bine, sa faci si tu ca ei
 inainte sa te doara.
 Dar noi nu, ca popor cel putin, majoritatea asa atentam sa
 ne doara si dupa aia astia sa ne doara si mai tare pana fac
em o schimbare.
 Da sau nu?
 Bine, varianta 2 este să te uizi la...
 După ce treci prin prima, de obicei, desfăcind de motor și
 te plictisești de durere,
 zici, ba, dar altfel nu se poate? Ba da.
 Se numește modelare.
 Modelare.
 Te uizi la alții ce fac bine, și înainte să te doară pe t
ine,
 te duci și le iei strategia să faci și tu ca ei.
 Are sens?
 Un salvator, un agresor, te provoacă să crești.
 să te schimb,
 să pui limite,
 să-ți pui până aici.
 Nu sunt de acord cu a agresa oamenii
 sub nicio formă special fizic.
 Nu mai zic psihologii, dar în special sub nicio formă.
 În același timp, uneori,
 prin situațiile agresive psihologii sau fizice,
 din păcate prin care am trecut,
 am fost invitați și unii au acceptat
 să crească.
 Gândiți-vă la un trânăr, am fost acolo, care este victimă
 de bullying.
 Va crește sau nu psihologic în momentul în care se satură
 de prea multă durere și îi fute una la poilul ăla?
 Da sau nu? Psihologic va crește, îi va crește stima de sine
, încrederea și...
 Cu furie! Pleacă de unde? Pleacă din? Apropo de ceva mai
 multe, din victimă, se duce unde-n?
 Și după aia, când nu mai se pune nimeni cu el,
 sau am învățat care-i și el puterea de a răspunde,
 și de a se opune și de a pune limită,
 a crescut sau nu?
 Înțelegeți în debat?
 Nu sunt de acord cu fenomenul, mă înțelegeți greșit.
 Însă, ironic și paradoxal, în momentul în care suntem agres
ați,
 suntem invitați să se tăm limite și să ne descoperim putere
a.
 Vorbeam la masă cu colegii mei de echipă,
 ca bătrânii,
 Ne-am găsit eu cu Andrei și cu Laurentiu, să vorbim despre
 armată, tată.
 Și ce vremuri era odată.
 Și le-am pus noi trei acolo să vorbim și s-a băgat și Simo
 Caprinșa pân' liceu niște trage.
 Și vorbeam despre cât de rea erau unii în armată care ne fă
ceau pe noi, ăștia, năoasei, bibanii, cum să ziceam, să ne
 dea botezul.
 Bă, dacă te gândești un pic, că ne-am stâns mai mulți.
 Eram eu, Elena, care a făcut și Academia Tehnica, era
 Simone, era mai mulți cu experiență mid-Laurențiu, Daniela
 la fel.
 Și am realizat în timp ce vorbeam și ne glizeam acolo că
 multe experiențe din priadele de armata,
 așa cum le-am întâlnit fiecare, agresive cu psihicul nostru
 de atunci, ne-au călit.
 Are sens?
 Armata a fost foarte mult timp plină de abuzuri cu care n-
am fost
 și nu o să fiu niciodată de acord sub nicio formă.
 Însă, eu am făcut patru ani de Academie de Poliție, pe care
 i-aș repeta oricând...
 I-aș repeta oricând...
 Am un confrat aici, care aș zis, boss, că i-aș da foc mâine
.
 I-aș repeta oricând, nu pentru meseria pe care am avut-o d
upă ea,
 ci pentru experiența de camaraderie,
 de disciplină că am vrut că n-am vrut răuia să fac lucruri,
 de constanță
 și de adaptare la niște stimuri cu care nu puteam să mă lu
pt.
 Pe mine asta m-au făcut cine sunt azi, în orice sens am în
seamnat asta.
 Și au fost cum? Agresive cu cine eram atunci. Are sens?
 Agresorul, metaphoric,
 te invită să crești.
 Sau, dacă nu știi că ai de ales, își cimentează poziția de
 victimă.
 Până în veți să răspunți.
 Aici ce înseamnă pentru fiecare și cum aplicați în povestea
 voastră nu știu.
 Știu doar că atunci când te sator de a fi victimă, sau ajun
gi la concluzia că poți să faci asta cel puțin,
 se deschide o paletă mare de opțiuni.
 Mai tară un pic. Ai întâlnit persoane care?
 Da.
 Da, așa este. Așa este. Îmi zice că... da-te rog, mai ziua.
 Spuneam că am întâlnit persoane care, după ce au avut un
 regim Spartan, cum este într-o școală militară...
 Nu e chiar Spartan, n-aș merge până acolo.
 Nu știu că eu n-am fost.
 Să nu zic nimic Spartanii, știi?
 Eu n-am fost.
 Zic eu.
 Dar persoane care au făcut parte din...
 Nu, nu, nu. Academia de Poliție pe lângă Spartan e Netflix.
 Da.
 Au apelat la vicii, gen, alcool.
 Așa e, se întâmplă.
 Au preferat probabil să rămână victime.
 Ne, nu.
 Sau probabil au avut din trecut.
 Orice războinic, uneori, are nevoie de anestezie.
 Da, dar a rămas cu anestezia și că nu a mai fost agresor.
 Din nou, sunt de acord cu tine, că din păcate sunt foarte
 multe efecte neproductive atunci când anumite principii de
 disciplină sunt greșite înțeles.
 sunt de acord.
 Fără dubiu. Și am fost acolo.
 Îți dau un exemplu meu personal, că mi-am rămas ce vorbeam
 cu el la masă.
 În Academie de Poliție,
 cât am prins eu, am fost de promoția de 2009, am intrat în
 2005
 în Academie. Deci acum 20 ani am intrat în Academie.
 M-am...
 Dați-mi un moment de nostalgia, că m-a cutremurat un pic aș
a.
 Bă!
 Deci acum 20 ani în 2004 am intrat în Academie.
 Eu am prins primul an de academia stage militar,
 inca nu sa scosese.
 Deci eu, ca faceam academia cand nu faceam armata, cam ac
olo.
 Am prins ultimul stage militar.
 Asta inseamna ca erau foarte multe remisninte,
 inca din sistemul vechi cu caprarii,
 si am prins inca patru ani dupa aia, ca nu s-au schimbat
 mult.
 S-au schimbat uniforma, dar nu s-au schimbat mult, si grade
le.
 In acelasi timp, mi-a luat o luna,
 impreuna de instructie, sa decid ca eu nu o sa fiu victima
 lor.
 Asta înseamnă că îmi făceam treaba disciplinat.
 Adică aveam sector, și am avut sector la toalete.
 Nu am avut...
 În toate ce puteți voi să vă imaginați, când vine vorba de
 sector sau în armată, le-am avut pe toate.
 De la frunze la toalete, de la dormitor la ce vreți voi.
 Ce-mi cer să zic? Mi-am făcut treaba.
 Și au fost multe abuzuri la modul psihologice și umilințe
 și căprării și...
 Până când la un punct, bine, așa am ieșit personalitatea.
 Dar n-am fost așa întotdeauna.
 Ce vreau să spun e altceva.
 La un moment dat, dupa primele doua saptamani sau trei,
 am vrut sa plec din academia, am zis pe toate oameni,
 ma frec in academia, ca si azi niste idioti.
 Adica ei efectiv sa purtau cu noi ex-ecrabii la nivel de
 attitude.
 Tatea ca miu atunci era inca in sistemul militar,
 a zis, eu ti-am zis, tu ai vrut, ca tata a zis, nu te duce,
 tata, stai listit.
 Nu, nu, ma duc cu ofiseri.
 Tata a zis, nu te duce, si m-am dus.
 Si am vrut sa plec.
 Si el mi-a spus, Ben, daca tot ai intrat,
 Ceea de-asa a doua oara.
 Nu stai tu pe curul tău încă patru ani să vezi cum e.
 Măcar să vezi cum e meseria, nu? Ce te fac pe tine aștia.
 Și am zis, bine mă, hai să văd.
 Și am schimbat switch-ul de...
 Și din momentul ăla, când știam că am dreptate,
 n-am renunțat apropo de dreptate.
 Și am avut un moment când mă scoteam fața careului,
 ca să ne umilească făcea asta.
 Te scoteam fața careului și trebuia să ieși în paze de fil
are în fața careului.
 ca vrei tu, stii?
 Trebuia sa bati paze de filare, sa esti niste idiotine.
 In fine.
 Dar imi am distrat.
 Si ma venea in fata mea si imi spunea,
 student, RADU.
 Si tu trebuia sa zici, ordonati.
 Stiti cum se face la...
 Asa era, jur ca asa era.
 Ordonati.
 In data de ieri.
 Ai fost vazut pe sectorul Utare ca ai aruncat un kick-stock
.
 Si eu ziceam, sa traiti, raportez, nu e adevarat.
 Ba da, raportez, nu e adevarat.
 Și făceam jocuri de astea de mă contrazici, raportez, da.
 Și făceam atitude zeflemitoare și sfidătoare, suta la
 fucking suta.
 Dar foloseam limbaj specific militar,
 n-avea ce să-mi facă confort regulamentul militar,
 decât să-mi zică, te consemnez.
 Și eu să zic, să trăiți, am înțeles, mulțumesc.
 Și mă consema constant doar pentru faptul că refuzam să mă
 las
 să recunosc ceva ce nu era adevărat.
 Dar mi-mi a făcut bine sau rău atitudinea asta?
 Bine.
 pe termen lung. Am rămas eu cu câinii câteva luni în academ
ie? Da.
 Mi-a făcut bine pe termen lung. De ce?
 Agresându-mă constant, mi-am dat seama că am de ales să nu
 accept.
 Și m-am dus inclusiv cu raport la general, la modul de... m
ă băteam cu...
 Nu aiurea, pe dreptate. Unde greșeam? Mucles.
 Era... gata, șef.
 M-ați prins.
 Unde nu greșeam,
 de la un punct încolo a început să-mi să fiu evitat.
 de la anul 2 încolo, nu mă mai chema nimeni să mă facă miș
toile la mine în fața raportului,
 că știau că comunic corect, dar nu recunosc prostii și aber
ații.
 Mi-a făcut bine agresiunea? Are sens un debat?
 Uneori situațiile agresoare din viața voastră, că lasă-vă,
 să mă întorc oricările care le aveți și sigur aveți în viaț
a voastră,
 s-ar putea să fie niște invitații la creștere.
 Inclusiv persoane din viața voastră care să comportă agres
iv cu voi,
 S-ar putea sa va invita sa realizezi ca aveti puterea sa
 puneti limite.
 Si in relacionare, si in comunicare, si in ce aveze dat.
 Are sens pana aici.
 Mergem mai departe.
 Da, Maria, te rog pe scurt si dupa aia, colegul Nicu.
 Dar cand, cum mi s-a intamplat mie, in copilarie,
 tot timpul te lupti pentru dreptatea ta
 Și o primești pe cocoașă, primești bătaie.
 Din nefericire, știu că...
 Primești bătaie și primești bătaie azi și primești bătaie m
âine și, la un moment dat, renunți.
 Da, este și asta o vărentă.
 Deci nu mai accepti victimă și gata.
 Da, din nefericire...
 Și atunci cum ești din asta?
 Ca și copilă... poftim?
 Cum ești?
 Păi, n-am spus că în copilărie n-ai de ales, Maria, din pă
cat.
 Este o situație... ala i-ai abuz.
 Ok, asta e în copilărie, da.
 S-a perpetuat, s-a perpetuat până dincolo de 18 ani, s-a
 perpetuat și pe alte, să zic așa, direcții, nu neapărat ag
resiuni.
 Ca mentalitate sau ca ce? Ce s-a perpetuat?
 Ca mod de a fi agresat.
 Nu știu să-ți răspund, dar să-ți răspund.
 Care e întrebarea? Că nume clară?
 Întrebarea este cum merg în continuare pe a refuza pe...
 Decizi. Îți dau un cazul cuiva care este în sală.
 Bravă. Poți alege, da.
 Cunosc pe cineva în sală, nu o să dau numele pentru că nu
 am voie, nu mi-a dat voie, de-aia mă uit la tine, deși în
 sală.
 Care a trecut prin ceva foarte similar, abuz fizică, agresi
une fizică, tot femeie, ca să fie clar că e foarte similar
 în povestea,
 Până când la un punct a zis, ia să văd cât poți.
 Ia să te văd.
 Și a luat-o urât de tot, dar din momentul ăla nu a înșelă
rat-o nicioată.
 Dar ca atitudine, ca decizie, nu îți dea cur cu asta, nu mă
 înțelege greșit, dar vorbesc de shift-ul de atitudine
 și tot jumătate de boletini ca tine, a zis să te văd.
 Dar nivel de atitudine este fidare. Are sens ce zic?
 Nu recomand, nu mă înțelegeți greșit.
 Dar a fost o decizie de moment de iesire din mentalitate,
 ca a zis, du-te si ia, atat.
 Doar asta poti sa faci, poti doar sa ma bagi, se actiri, ca
 n-ai controla spre a mea.
 Stiti oameni ca i-a stat asa?
 E un alt mod de raspunde.
 Asta am putut s-o fac cu sotul meu, cu fostul meu sot, dar
 n-am putut s-o fac cu parintii.
 Ok, normal, pentru ca sunt o autoritate.
 Ghisi ce? Nu e niciodata prea tarziu sa ai o copilare feric
ita.
 Da, trebuie sa lucrez cu copilul.
 Ok, multumesc.
 ia-ți un ghid bun și du-te un pic și dai niște resurse cu
iva acolo.
 Aha, ok.
 Bine?
 Ok, da, ok.
 Cu cine am lucrat ultima oară pe copil? Era acolo, îmi sca
pa numele.
 Luminita.
 Luminita, i-a venit că nu am văzut-o.
 E aici? Nu.
 Că eram curios.
 Mersi. Te rog, Nicu.
 Apropo de rolul de agresor, mi-a venit în minte o zică ala,
 nu mai știu, mota modă,
 au zis ce mi-a rămas.
 Zicea că prietenii ți-arată ce ai de făcut, dușmanii te
 obligă să faci ceea ce trebuie să faci.
 Excellent!
 Excellent!
 Mersi, mulnicu.
 Excellent!
 Și apropo, că mi-a dus aminte dincă ceva și îți mulțumesc.
 Agresorul...
 Am vorbit de beneficile victimei, da?
 Că te agresează, te provoacă să seteziște limite, să înveți
 că ai o putere, e tăcând.
 În ce alt rol cât de scrie agresorul anștiaștem?
 Și salvator am vorbit, da?
 Dar fiți atenți, e și victimă.
 Majoritatea covârșitoare a agresorilor sunt victime mascate
.
 Agresivitatea lor, psihologică sau fizică, este o manifest
are a durerilor pe care nu știu să o exprimă altfel.
 Practic intenția lor pozitivă, între ghilemele,
 e să se dea mai departe durerea pe care o simt în ei.
 Un agresor,
 Și atentie, când zic agresor poate să fie un alcolic care
 nu lovește pe nimeni,
 dar te agresează prin alcoolismul lui.
 Sau prin absența lui, sau prin limbajul lui.
 Nu trebuie să te dea fizic în tine când zic agresor, da? Î
ți provoacă ceva.
 Majoritatea agresorilor, inclusiv pasivi agresorilor,
 sunt niște oameni foarte răniți.
 Care nu știu să facă altceva decât să deană apoi din ce au
 primit ei.
 În orice agresor, este un copil rănit de altcineva.
 Și când începi să-i privești pe oameni așa,
 ceva din ei va simți că nu îi privești ca niște agresori
 și că îi privești ca pe niște copii răniți
 și eu, de foarte mult o am pățit, ca ei să-și schimbe
 comportamentul fără să le zic nimic.
 ...
 ...
 Exact. Profilul psihopatului este exact asta. Un copil abuz
at în trecut foarte sever
 și neintegrat, nevindecat, ne echilibrat. Din nefericire
 sunt de acord cu tine, așa este.
 Te rog.
 ...
 Sută la sută. Și zice colegă foarte bine, agresiunea poate
 fi îndreptată inclusiv împotriva propriilor persoane. Tot
 agresorești.
 Mersi. Mersi mult de tot.
 Bun.
 Hai să mergem la ultimul.
 Salvator.
 Bă, ăsta nu mai de bine știe.
 Că omul salvează.
 Omul e...
 tă tă tă tă tă tă...
 Super... cum?
 Exact.
 Salvatorul este cel mai pervers din acest triunghi.
 Salvatorul este cel mai perfid
 și mai pervers rol din acest triunghi,
 te pervers rol din acest triunghi, de aia l-am asa la final
,
 pentru ca salvatorul, ca psihologie,
 este rolul
 in care, in realitate, salveaza doar pentru beneficiul lui.
 In, constient, de multe ori constient.
 De multe ori constient.
 Salvatorul
 este cel care vrea sa te salveze de foarte multe ori const
ient,
 cu o lega fără ca tu să ceri.
 Știți Banco cu Bulă, da?
 Cu Salvatorul.
 Se duce la școală și primește tema de casă
 ca până mâine să facă o faptă bună.
 Toată lumea.
 Și a doua zi vine Bună de la școală, la școală,
 la școală, zgăriat, lovit cu ochii vineți.
 Ce-ai pățit, Bulă?
 Am ajutat o bătrinică să treacă strada.
 Și ce s-a întâmplat? Iana Avrut.
 Salvator. Esență.
 De foarte multe ori în viață, salvatorul va interveni
 nu ca să salveze victima, ci ca să se simtă important.
 Oare, zice jeta.
 Știu, știu, știu, știu.
 Salvatorul, și aici, atenție, luați-o cu sare ca să nu sări
ți vreunul,
 de cele mai multe ori își va alege meserii.
 Oficeri de Poliție, că e și justițiar.
 MAPN, psihoterapeu, psiholog, duhovnic, medic, asistent.
 Cam orice înseamnă lucru cu alți oameni vulnerabile.
 Că săracii trebuie să aibă cineva grijă de ea.
 Cum?
 Și...
 Atenție, nu e nimic în regulă, ca să fie clar.
 Nu este nimic în regulă.
 Am fost acolo, tot în Salvatore am fost și în meseria asta,
 până mi-am dat seama.
 Nu este nimic în regulă, până când nu devine extrem.
 Pentru că sunt din nefericire cazuri extreme de patologie
 deja, nu mai vorbim de echilibru și dezvoltare personală,
 vorbim de patologie,
 de oameni care sunt în forțe de first response, da?
 Paramedici sau pompieri sau poliție, care declanșează even
imentele la care tot i s-aduc să răspundă.
 Sunt multe cazuri, special în afara țării, cred că au văzut
 și la noi în sară, unul sau două din ce am citit, de pi-r
omani, care dădeau foc la clădiri și după aia tă-tă-tă-tă-tă
, erau ei pe mașina de pompieri, să stingă incendiu.
 Dude, i-ai dat-o foc!
 Dar în capul lor nu există acest nonsens.
 Nu este nonsens.
 Din nefericire, in cazuri si mai grave, sunt asistenți
 medicali si doctori, in afara tarii,
 care au fost dovediti.
 Cauzau diverse afectiuni, infarturi sau probleme pacientil
or, ca tot ei sa vină sa resusciteze.
 Adica nu e omorat, doar ca sa se simta important ca i-am
 salvat, sa primeasca acea lauda de eroi.
 Mai are sens? Patologic deja.
 Hai sa ne toarcem la desautarea personala.
 Nu te aud?
 Nevoia de a fi validat, da?
 Nevoia de a fi validat.
 Si, de cele mai multe ori, Salvatorul are nevoie sa se sim
te important.
 Asa cum are nevoie si victima.
 Sa se simte importanta prin voi careala.
 Salvatorul, nu, eu vreau sa ma simt important prin erou,
 prin nevoia mea de a fi...
 Care e al doilea rol în care se duce Salvatoreul agresor?
 Pentru că de cele unii ori, când Salvatoreul vine și oferă
 ceva necerut, fură curent, fură dreptul victimei de a creș
te pe cont propriu sau măcar de a cere sprijin.
 De-aia vă spuneam că unul dintre cele mai bună lucruri pe
 care le poți face din iubire și prietenie unui om care e în
 mod de victimizare, e să nu-l salvezi.
 Să nu-l salvezi.
 Ce fac eu când veneți la mine cu diverse provocori sau mă
 întrebați ceva?
 Vă dau sfaturi și vă răspund?
 Sau vă pun întrebări? Are sens diferența?
 Sau uneori, dacă mă prindeți într-o zi bună, vă pun sare.
 Și exagerez prin atitudinea de avocat al diavolui provoc
area ta.
 De ce? Ca să te enervezi.
 Și-ți foarte bun la asta, mai ales dacă nu o plătești.
 Și oameni care vin și îmi spun după diverse ședențe cu mine
,
 mă mai te suport, m-ai nervat.
 Zic, perfect, 300 de euro.
 Și obține rezultatul pe care vrea să-l obțină,
 că îi zic, știi ce îi zic?
 Dacă nu faci, așa-i zis că faci.
 Mai îndai 300 de euro săptământă înăvitorești.
 Dacă vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog
, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă
 rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog
, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă
 rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog
, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă rog, vă
 de provocări emoționale.
 Da, te rog, zi tare, până vine colegul meu.
 Stai că vine microfonul, că văd că Andrei s-a pus deja în
 încălzire.
 Vrea să dea un chil jos până acasă.
 Mersi.
 Mersi frumos. Am și o întrebare din experiența personală,
 ca să spun așa.
 De multe ori am ajuns la concluzia că mi este mai ușor să
 dau, să zic așa, prietenilor apropiați
 sfaturi care mi-au... ulterior mi-au fost validate de ei că
 i-au ajutat și i-au...
 le-au utărit experiențe bune versus să implementez eu acele
 lucruri.
 Și vreau să te întreb cumva din ce rol fac chestia asta sau
...
 Răspunsul e, nu știu, ca să fiu elegant,
 în realitate,
 dacă ai fi în locul meu, tu ce ți-ai răspund?
 E rolul de salvator, probabil.
 Și ar fi un răspuns pertinent?
 Cred că da, acum că am...
 Ce ți-ar aduce ție, dacă îi zice că ăsta ar fi răspunsul,
 ce ți-ar aduce ție faptul că dai răspunsuri necerute pe
 care ei le aplică și sunt utile, dar tu nu le aplici?
 Cumva validare și nevoia de a mă simți important.
 Exact.
 Care, na, dacă merge mai departe, poate să vină din, nu șt
iu, ceva din copilărie, haba, n-am.
 Sau din lenea de a confirmat că ești important prin
 proprietatea leacțiuni.
 Da, ok.
 Prea sincer?
 Nu? A fost prea sub radar asta?
 Nu e bine, Mersi.
 Să iată-n ce-mi spui.
 Mersi frumos.
 Dau-ți faturi altora ca să văd că ce zic eu, gândesc eu, e
 validat, e bine, testează, obțin rezultate.
 Eu nu obțin, nu fac asta, dar de ce fac asta? Ca să mă simt
 important.
 În loc să fac eu dracului pe curul meu, să obțin rezultate
le și să mă simt important.
 Are senz?
 Da, 100%
 Și ce decizi să faci diferit?
 Să-mi fac prin propria experiență și să...
 Și să taci dracului. Asta e să taci.
 Să taci dracului, să nu mai zici nimic nimănui.
 Testează chestia asta. Acuma știi că glumesc.
 Îmi permit, aici ne permitem.
 Fă ce știi că ar trebui să facă alții.
 Fără să spui ce faci, fără să spui altora să facă
 și lasă rezultatele tale să vorbească pentru tine,
 lasă-i pe ei să vină către tine să te întrebe cum faci
 și îți promit că o să te simți mai important decât orice,
 pentru că vorbești din experiență a ceva ce ai făcut.
 Super, mersi frumos.
 Și vei și inspira prin exemplul personal.
 Are sens?
 Mersi frumos, da, da, da.
 Mersi frumos, jo.
 Mersi mult.
 Are sens și am vorbit cu colegul?
 Cât dintre noi facem asta?
 Dăm sfaturi ca să ne simțim importanți, sfaturi pe care noi
 nu le aplicăm.
 Mulțumesc pentru sinceritate.
 Tăceți dracului.
 De azi înainte, când mai zic ne-ați să dai un sfat necerut,
 va apărea, puf, o zână neagră pe mărul stâng sau drept,
 Și o să zică la ureche, taci dracu'le!
 Ai testat, implementat, făcut tu însuși ce vrei să-i spui
 lui sau ei să facă? Nu!
 Taci dracu'le!
 Bine! Pentru că altfel vei fi în Triunghiul Salvatorului
 și vei fura contextul ca o altă persoană
 să decidă pe cont propriu și să aleagă ce să te întrebe, d
acă să te întrebe.
 De foarte multuri stau în discuții diverse cu oameni.
 la diverse contexte unde unii stiu cine sunt,
 cu Facebook-ul mai recunoasă din lumea uneori,
 și stiu cine sunt, sau mă recunosc,
 sau zice cineva, o fată asta de pe Facebook,
 sau nu știu, știi?
 Și la mese, la grătare, unde mai duc?
 Că sunt sociabil. Nu pare, dar sociabil.
 Atâtăcât.
 Și văd că-și dau coate.
 Pfff, să-l întreb sau să-l întreb?
 Și aud, ghici ce fac eu.
 Ignor.
 Pentru că știu ca persoana respectivă, dacă stă suficient
 de mult să-și facă curaj să mă întrebe orice, va avea tot
 sprijinul și suportul meu,
 dar dacă nu face asta, eu-i fur contextul ca ea sau el să-ș
i crească contextul și curajul să facă asta care-l va să văd
 mai mult decât fata pe care-l dau eu. Are sens ce zic?
 Și o să sună-i, bă, dar ești arrogant. Eu așa am fost în
 locul vostru și sunt de multe ori în contextul și în locul
 vostru, în alte direcții.
 Dacă au făcut ceva bine cei care m-au educa și susținut pe
 mine când eram în locul vostru,
 și anume Marius și cu Zărnescu și Grațian, până la un punct
 încolo,
 de la un punct încolo numai,
 a fost că nu m-au salvat.
 Am fost în locul vostru și mă duceam și mi-urlăiam.
 Bă, vreau să fac altceva și trebați-l pe Daniel, că o să vă
 zică povești.
 Și nu mă salva unul, să-mi zică, hai, bos, că-ți dau, îți
 arăt eu, nimic.
 făceam ceva, de la un punct când am făcut switch-ul de
 mentalitate,
 am început să fac ceva,
 și mă duceam la ei pentru feedback.
 Și zic aici, am făcut bine sau ceva, n-am mers din ce ai
 face tu diferit.
 Și atunci Daniel, Zărnescu și Grațian veneau și îmi spuneau
,
 cu un șut în cur, că nu erau foarte blânzi,
 uite ce-aș face diferit.
 Și așa am crescut cel mai mult.
 Asumându-m singur ce e nevoie să fac,
 ieșind din rolul de victimă în care am fost foarte confort
abil foarte mult timp.
 Are sens?
 În conjurație vă de oameni care vă vor spune adevărul,
 chiar dacă nu vreți să-l auziți,
 nu de oameni care vă vor spune politicos o minciună, ca să
 vă simțiți mai bine.
 Pentru că chiar dacă ei vor crede că asta înseamnă iubire,
 în realitate va fi un sabotaj.
 Și atunci, învățând această mentalitate, prefer să mi se sp
une adevărul, chiar dacă nu-mi convine,
 sau un feedback argumentat, chiar dacă nu-mi convine,
 pentru că din ele cresc mult mai mult decât din mai măiuri.
 Ajun la voi.
 Salvatorul este cel mai pervers rol din triunghiul dramatic
, pentru ca su masca de erou, fura lectii.
 Fura lectii, vrea sa para inteligent, vrea sa fie vorba do
ar despre el, vrea sa-i sa spuna regiere gina.
 Fugiti de oameni astia.
 Oamenii care vor să vă fure lecțile, sunt oameni în jurul
 cărora veți ta, că na.
 Duceți-vă lângă oamenii care vă priveți că nu-i prieteni,
 mentori, colegi nu contează, care îți spun adevărul chiar d
acă nu-ți convine.
 Și când ești victimă și recunoști că ești victimă, deja nu
 mai ești victimă.
 Cum faci să ești din victimă?
 Personal, vă spun cum am făcut eu, te-am văzut imediat, co
legul.
 Am stat și mi-am pus pe hârtie toate soluțiile de care șt
iam că există la provocările mele, pe care eu, din alint, nu
 le-am aplicat încă.
 Și când am început să-mi pun 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 10 și am
 auzit 15 sau 20 posibile soluțiile la provocările mele, pe
 care nu le-am aplicat încă pentru că mă alintam, deja firbe
am de ciudă.
 Ca să ești din victimă, întâi acceptă că ești una.
 Și îți garantez că nu e ceva ce faci ușor.
 Victima nu va accepta niciodată că este o victimă.
 Nu cu cuvintele astea.
 Va zice, n-am de ales, asta e viața mea, crucea mea.
 Așa mi-e dat.
 Karma blesteme, bravo.
 În momentul în care să întreți în mentalitate de victimă,
 Faceți următorul exercițiu.
 Bă, oare eu acum sunt o victimă?
 Effectiv întreabătea asta.
 Oare acum sunt o victimă?
 Și dacă ai făcut cursul cu cine trebuie,
 o să primește o palmă după ceafă și o să zic,
 Da!
 Mișcă-ți curul.
 Vorbesc intenționat așa,
 pentru că numite cuvinte vulgaresc,
 aproape vulgaresc, în anumite contexte,
 vă dau jolt la pilotul automat.
 Este o tehnică intenționată.
 Nu vorbesc așa în orice context.
 Aproape în orice context.
 Doar pentru că așa sunt eu în mod natural și îmi place să
 nu mă prefacă,
 că sunt altfel, că consum prea multă energie să mă prefacă.
 Asta e strategia mea personală.
 Da, te rog, ai vrut să mă întreb ceva.
 Măriu sunt.
 Da, Măriu sunt.
 În partea personală mă văd în partea de salvator,
 că dau sfaturi și asta și pe aia,
 dar în partea profesională până unde se merge cu partea
 asta?
 Foarte bună întrebarea, Marius, excelent.
 În partea profesională, asta nu se aplică în totalitate,
 pentru că în partea profesională se presupune că ești plă
tit pentru a da un răspuns din specialitatea și pregătirea
 ta.
 Și am mai vrut să fac și eu asta.
 Te rog, foarte bine. Vă rog aplauze pentru fratele meu.
 Pentru 200 de vertoane.
 Mulțumesc, te rog, că ați făcut.
 Bravo. Îmi plac atât de asupra și tăi. Sunt foarte mișto.
 Da, da. Am.
 Ce marca sunt? Air Jordan?
 Foarte mișto. Foarte mișto.
 Marius, din perspectiva profesională se presupune că ești
 plătit să împărtășești din experiența ta,
 deci, prin urmări, acolo nu mai e salvator.
 Știi când e salvator? Când oferi prea mult...
 Dar când nu vor să...
 Când nu vor să ce?
 Să primească sfatul.
 Te transformi în coach.
 A, stai un pic, cum adică te plătesc pentru sfat și nu vor
 să-l primească?
 Nu chiar.
 Dă-mi un exemplu.
 Mă prunește firmă pentru sfaturile și pentru competența mea
 și ei nu...
 Ei cine?
 oamenii din sub ordine, nu chiar in sub ordine, ma rog ale
atoriu care nu vor sa primeasca acele sfaturi.
 In sensul ca tu esti leader si manager?
 Sunt brand manager si sunt o parte din conducere si...
 Doua feedback-uri.
 In momentul in care tu esti patit de firma cum ar veni sa
 conduci o echipa,
 pe langa beneficile si, sa spunem, abilitatiile care te-au
 dus in punctul sa fii patit de firma,
 e nevoie sa ai si un alt set de abilitati, leadership si
 coaching.
 Da.
 Și oricât de bun ai fi într-un domeniu, dacă nu știi să vin
zi ideile și sfaturile tale,
 echipe cu care lucrezi, întotdeauna va fi vorba de comunic
are, nu de expertizată.
 Da, asta am venit aici.
 Întotdeauna va fi vorba de comunicare, am fost timp leader
 în multe direcții,
 inclusiv în sistemul de stat, sunt și acum pe anumite ech
ipe cu care lucrezi.
 Mi-am realizat din toată experiența mea și am lucrat pe m
ize mare, la stat,
 percheziții, mascadi, nebunii, filaje.
 Întotdeauna, când echipa nu înțelegea sau nu voia să facă
 ceva,
 întotdeauna responsabilitatea mea este că n-am comunicat
 corect.
 Asta a fost și am învățat-o la sistemul de stat.
 Și când am schimbat asta și a zis, stai mă un pic,
 dacă ei nu vor să facă ceva sau eu nu le găștig lor respect
ul,
 și atentia,
 ține de leadership-ul meu.
 Nu ține de ce știu eu să fac.
 ține de cum comunic ce știu eu să fac.
 Are sens?
 Și atunci când am schimbat și am început să mă concentrez
 pe leadership,
 Nu pe livrarea ce ma pati pe mine firma, cum zici tu,
 ci pe leadership-ul echipelor mi s-a schimbat rezultatele.
 Din fericire, leadership-ul e comunicare.
 Nu e altceva. E comunicare si raport.
 Exista metode prin care poti sa faci oamenii sa faca ce v
rei tu pentru ca vor ei.
 Se numeste influenciarea etica. Si leadership. Nu glumesc.
 Bun.
 Maria, tot vorbic cu tine, vreau sa dau santea si alaturi
 colegi, nu vreau sa te ignoram, pare rog.
 O sa va oculesc pe cei cu care am tot am vorbit, ca mai ave
m foarte putin timp,
 si vreau sa vorbesc cu cei care nu faceti asta foarte des.
 Te rog.
 Salutare, Cosmin, sunt...
 Ce-a vorbite?
 As vrea sa contribui, daca se poate, pentru colegii care
 sunt...
 Mai aproape, un pic?
 Colegii care sunt vizuali, ca mine, poate.
 Asa.
 Ma ajunta sa ies din rolul de salvator metafora fluturelui.
 Când e o midă, urmează să transforme în fluturi, întâi se
 învelăște într-un cocon
 și dacă poate ești acolo și-l vezi pe o ramură, când el a r
ost un pic și a făcut o găurică mică să iasă,
 vezi, vai săracu, ce să chinui, hai să-l ajut eu, forfecuță
,
 franț-cranț,
 foarte bună.
 ai desfăcut coconul și ai ieșit, ghiște, tot omida, pentru
 că în procesul din punct de vedere știți și biologic...
 Se transformă în fluturi.
 În momentul în care forțează umidă aia groasă să iasă prin
 găurica mică,
 atunci pompează în aripile lui încă slăbite un lichid care
 îl ajută să le întindă să zboară.
 Ce frumos! Excelentă metafora! Și nu-i metafora, e caz real
.
 Foarte bună comparația! Foarte bună comparația!
 Așa este!
 Așa este!
 Inclusiv, ca să merg mai departe tot așa pe un caz, pe o
 situație științifică și, să zic, psihologică dovedită în ne
apărat științifică,
 Nașterea naturală e mai benefică psihologica pentru copii
 decât cezaliană.
 Și pentru mame.
 Dar fără să pară că decidi eu ce face o femeie cu corpul ei
, nu e despre asta.
 Doar psihologic s-a constatat că un copil născut pe care e
 naturală are lupta de naștere
 care îl setează psihologic pentru viața care urmează.
 Versus e scos direct pe... Are sens?
 E aceeași comparație, am vrut doar să o duc mai departe. Să
 mulțumesc, foarte bună.
 Da, Ștefan, că insiști, trăiți iar.
 Dar pe scurt, te rog.
 Rolurile pot fi împromutate de la părinți slash prieteni?
 Suta la sută. Mediu în care noi trăim, dacă este majoritar
 de victimă, tu nu o să fii salvator.
 O să fii tot victimă.
 Iar la salvatori merge sfidarea?
 Vine unul și îți dă un sfas tu, băi, spui, te-am întrebat?
 Merge, dar în momentul acela ce devii tu?
 Aggresor.
 Începe să facă sens?
 Nu ai cum să fii într-un rol fără să fii în altul, în acela
și timp.
 Scopul și sensul e să nu fii niciunul.
 Adică să respecti dreptul unui om de a fi victimă,
 dacă asta e etapa în care el să află,
 chiar dacă te doare atenție și chiar dacă îți apropiație.
 Foarte mult acest triunc dramatic din nefericire, l-am văz
ut, l-am revăzut, l-am și trăit, până la un punct, în relaț
ii de cuplu.
 De foarte multe uni în relații de cuplu, acest triunc
 dramatic e foarte prezent.
 El sau ea e victimă, celălalt el sau ea e agresor, sau, une
ori, unul dintre ei e salvatorul, altului dintre ei care e
 victimă,
 Săracul, sărăcuța, fără mine, n-ar putea să trăiasc.
 Are sună cunoscut pentru cineva?
 Ok.
 În momentul în care cu încuplu devii salvatori și furi lec
țiile celuilalt,
 deja te-ai pus pe prozite de superioritate.
 Nu mai ești cu un egal, cu un cuplu.
 Când încuplu furi lecțiile celuilalt, salvându-l constant,
 indiferent că e bărba femeie sau nu contează genul,
 Te-ai pus pe un picior de superioritate si nu mai esti cu
 un egal acolo, esti cu un inferior.
 De care incet incet la un moment dat te vei indeparta, va
 scadea si tensionea sexuala si atractia,
 pentru ca vei cauta pe cineva egal sau mai inalt decat tine
 si tu comportandu-te cu celalalt ca un inferior
 si el lasandu-te, pentru ca hashtag victima, cuplul tau la
 un moment dat inceteaza sa fie cuplu.
 Prea sincer? Ve văd că a stăcut.
 Da, te rân.
 Da, zice Oana aici că mai este o variantă,
 și anume, când tot să-l vezi pe celălalt
 și ajuns să nu mai ai energie pentru tine în suț.
 Da, se întâmplă.
 Se întâmplă.
 Da, se întâmplă.
 Bun!
 Din momentul ăsta, avem două opțiuni.
 Putem să facem o transă ghidată, să vă ghidez eu, un exerc
it de transă ghidată.
 Deja ți sălic cu degetel, dar nu știți varianta 2.
 Sau pot să vă arăt câteva variante de melodii hipnotice din
 urșopul de melodii hipnotice.
 Nu avem timp pentru ambele.
 Transă? Transă ghidată, mâna sus?
 Dați-vă rău, am vrut să vă dau de ales.
 Dați-vă rog, telefoanele pe silențios.
 Cum?
 Sigur, vorbiți șapte odată, că vă audți sigur.
 Calmați-vă.
 Ti-am stricat toate melodiile? Ma bucur.
 O sa-l face data viitoare daca avem timp. Bine, in regula.
 Steați liniștiți.
 Bun, acesta a finit se telefon repre silencios. Va rog frum
os.
 Si o sa va invit sa facem un exercitiu diferit ca transa gh
idata, decat am facut pana acum,
 ca sa va invat ceva, dar o sa vreau sa-mi spuneti ce ati
 invatat la finalul exercițiului.
 Exact. Acestea fiind zise, o sa te invit sa inchizi usor de
 tot ochii,
 sa-ti gasesti si o pozitie confortabila.
 Foarte bine.
 Si sa-ti dai voie, daca tu simti ca se vede bine, poti sa
 stingei cu mine. Daca nu, n-am nicio problema.
 Să le stingem? Ok, stingem un pic atunci.
 Bun, în câteva momente vei auzi un fond sonor,
 pe care, indiferent că-l vei recunoașe sau nu,
 de la primele acorduri,
 te va invita să te relaxezi din ce în ce mai mult,
 cu fiecare sunăt.
 Și așa cum știi deja, pe parcursul acestui exercițiu,
 Vocea mea te va insoti de la cap la coada permanent.
 Si tot asa cum stii deja, pe tot parcursul acestui exerciț
iu in care vocea mea te va insoti,
 Vei putea sa-ti modifici postura, corpul, pozitia, oricand.
 Pentru ca tot ce e important, e ca tu sa te simti confort
abil, relaxat, din ce in ce mai relaxat.
 Foarte bine.
 Excellent.
 Și așa cum stai pe scaun, în acea poziție foarte comfort
abilă pe care tu ți-ai ales-o,
 poate că simți deja cum se diminuează lumina din jurul tău,
 cu ochii închis, cum stai și mă ascolti.
 Dă-ți voie și pentru câteva momente, doar observă respiraț
ia ta.
 Respirați a ta, această natură a ta, fără de care n-ai put
ea trăi, care se petrece indiferent că ești conștient de ea
 sau nu.
 Propuneți pentru cateva momente să o cunoști mai bine.
 Doar observa.
 Doar privește.
 Doar respiră.
 E excelent.
 Și pe măsură ce respir și observi,
 fără vreun efort,
 fără să intervi,
 poate că obsele deja cum devii din ce în ce,
 mai leneș,
 mai relaxat.
 Pentru că de acum și pentru restul zilei,
 nu poate să te găsești.
 cum și pentru restul zilei, și în special în acest proces,
 nu este nevoie să faci absolut nimic.
 Doar să-ți dai voie să exiști,
 doar să-ți dai voie să respiri,
 doar să-ți dai voie
 să observi, să fii,
 să trăiești.
 E excelent.
 Și în câteva momente te voi invita să-ți imaginezi două mâ
ini magice, două mâini de terapeut, de masaj, de femeie sau
 de bărbat, care apar undeva în zona tălpilor tale.
 de două mâini magice aflate 100% sub controlul tău, două mâ
ini experte în art a masajului.
 Și poți să-i dai voie acestor mâini magice să înceapă să-ți
 maseze ușor și blând și ferm
 talpa piciorului drept
 si zmaaseaza usor si bland varfurile de la degete
 ale talpii piciorului drept
 si fiecare deget se decontracteaza, se detensioneaza
 si se maaseaza usor de totalpa piciorului drept
 pana in zona calcailui
 Și doamne, ce bine știu, aceste mâini magice s-apese fix ac
olo, unde ai acumulat atât de mult stres, tensiune, poate
 durere, stând în picioare în ultima săptămână și alergând
 pe calea obiectivele o tale.
 Dă voie pentru câteva momente ca această tensiune
 Să înceapă să se disipeze pe măsură ce simți deja
 Talpa completa piciorului drept
 Din ce în ce mai relaxată
 Să relaxează glezna
 Și întreg piciorul drept
 De relaxarea urca usor, de tibie, sub atingerea ferma, bl
anda si magica, d-acestor maini de masior.
 Si-ti maseaza usor gamba piciorului drept, care elibereaza
 atat de multa tensione.
 Și într-un mod plăcut, piciorul tău de la talpă la gambă p
ână sub genunchi deja nu e așa,
 Se simte din ce în ce mai relaxat.
 Cu tibia, cu glezna, cu degetele, cu gamba,
 Până-n spatele genunchiului, în acel punct magic,
 Unde n-ai știut, poate, până acum cât de multă tensiune a
 acumulat,
 Da voie acestui masaj magic
 sa-ti relaxeze spatele genunchiului drept
 si genunchiul drept
 e excelent
 si incepe sa curga si mai multa relaxare
 urcand si mai sus pe femur, pe coapsa
 pana cand intreg piciorul drept se relaxeaza, se detensione
aza,
 se abandonează, dacă vrei,
 până aproape de trunchi,
 sub masajul atât de ferm și atât de blând,
 pe cât îți place ție.
 Întrec piciorul drept acum, dacă îl observi,
 e cumva într-o contradicție
 cu piciorul stâng,
 care este încă tensionat.
 Iar aceste mui magice încep acum să relaxeze, să maseze,
 ferm, blând, magic.
 Degetele de la piciorul stâng și spațil dintre ele.
 Vârful talpei piciorului stâng, talpa piciorului stâng cu
 tendonul acela care te forțează
 Câte ori stai in picioare prea mult
 Sau alergand cat e cine stie ce obiectiv
 Dai voi acum si relaxeaza-l
 Detensioneaza-l
 Lasa-te masat
 Relaxat
 Rasfatsat
 Chiar si zona calcailui primeste acum acest masaj
 La piciorul stang
 Pana cand toata gamba piciorului stang
 Este relaxata
 Detensionat, odihnită,
 și rămâne în urmă, odihnindu-ți în continuare,
 pe măsură ce mâinile relaxează acum tibii a piciorului stâ
ng,
 masându-ușor și ferm și blând,
 împreună cu gamba piciorului stâng,
 masându-ușor și blând și ferm,
 detensionând atât de multă
 încordare
 Parca nici nu stii ai ca poate exista.
 Si din nou acea zona magica din spatele genunchiului,
 stang,
 primeste acum atentia acestui rumen magice,
 care relaxeaza o dihnesc, detensioneaza,
 ca si cum toate
 parțile piciorului tau stang
 renunta sa se mai opuna
 si se abandoneaza
 sub fluviul de relaxare,
 de odihna,
 de liniște,
 în timp ce urcă și mai mult această relaxare
 pe femur,
 pe coapsă, față, spate,
 până mai sus de trunchi.
 Și tot corpul tău de la brâun jos acum
 este din ce în ce mai relaxat,
 mai odihnit,
 mai detenționat.
 Și mâinile încep să maseze acum ușor și blând
 zona spatelui, de jos in sus.
 Foarte bine si zona trunchiului, si poate chiar a stomacul
ui,
 pieptului,
 excellent, si zona umerilor.
 Primesc acum atentia acestor maini magice,
 care apasa, ferm si bland,
 Și nu degeaba sunt niște mâini magice, pentru că știu exact
 cât și cum și unde să apese, să maseze,
 ca întreaga tensiune din spatele tău, care cara atât de
 multe greutăți în fiecare zi,
 pentru tine și pentru alții, să renunțe la le-a mai purta,
 măcar pentru câteva momente.
 Foarte bine.
 Si incordarea dispare si se detensioneaza
 si fuge din calea relaxarii care devine din ce in ce mai ad
anc, mai profunda.
 Si urca din zona lombara, incet incet pe coloana, detension
and
 Fiecare moșchi, fiecare faștie, ca un baraj de relaxare
 care se sparge și inundă cu odihnă, cu liniște, cu pace, cu
 sănătate.
 Toată tensiunea, poate durerea, poate încordarea pe care tu
 le ai acolo de atâta timp
 și de voie că acest baraj să se spargă, să inunde și să ur
ce și mai mult acum în zona umerilor tăi,
 Suntem in acest stup, ca sa nu ne-am mai intreba, ca sa nu
 ne-am mai intreba.
 Suntem in acest stup, ca sa nu ne-am mai intreba.
 Suntem in acest stup, ca sa nu ne-am mai intreba.
 Suntem in acest stup, ca sa nu ne-am mai intreba.
 Suntem in acest stup, ca sa nu ne-am mai intreba.
 Suntem in acest stup, ca sa nu ne-am mai intreba.
 să fi surprins decât de odihnitor și de relaxant
 este să-ți lași masată palma stângă.
 Vârfurile de la degete de la malma stângă,
 pe față, pe spate
 și încheietura mâinii stângi
 cu antebrați, cu cot, cu umări
 sunt acum atât de răsfățate,
 de relaxate, de odihnite.
 și mâinile magice acum masează umărul drept,
 pe-a-ntebrați ușor spre cot,
 foarte bine,
 cu palmă dreaptă
 și vârfurile de la mâină dreaptă
 și ce bine este
 să te lași masat, relaxat, odihnit, răsfățat.
 De niște mâini magice care știu exact unde s-apese, ferm,
 blând, calm,
 până când întreaga ta mână dreaptă acum, este relaxată, od
ihnită, abandonată complet,
 în calea oceanului de liniște, de pace, de odihnă.
 iar mainile magice acum se concentreaza, poate pe zona ta
 preferata de masaj sau nu.
 Si nici nu stiu, si nici nu conteaza, pentru ca ceafa ta
 acum primeste acel masaj
 atat de relaxant, atat de dignitor, atat de ferm si bland,
 perfecta in acelasi timp,
 încât toată tensiune acumulată în ultima săptămână sau lună
 începe să se detenționeze, să renunțe, să mai existe acolo,
 să se vaporizeze, să se scurgă, în timp ce un loc se inst
alează.
 Relaxarea.
 O relaxare atât de plăcută, atât de liniștitoare, atât de
 liberă.
 Și mâinile urcă acum și-ți masează tâmplele,
 Ușor și blând și ferm,
 Și fruntea,
 Și ușor de tot zona ochilor,
 Și, Doamne, ce bine e să simți
 Că zona ochilor se detensionează ușor
 Și se relaxează și ea,
 Și renunță
 La atât de multă încordarea acumulată,
 Din nevoia de a fi atât de atent,
 În fiecare moment,
 La oameni, la lucruri,
 La priorități, la obiective,
 Ce bine e ca ochii tăi,
 Pentru câteva momente,
 Să renunțe, să mai lupte,
 Să mai vadă, să mai caute.
 Și mâinile cuboară ușor
 Și-ți măsează acum obrajii,
 și zona gurii și a gâtului foarte bine, până când întreaga
 ta față se relaxează
 și își dă voie să se detenționeze, până când inclusiv și
 limba ta se relaxează imbibată
 de odihna, de liniște, de pace, până când nu-i așa,
 par că-ți este lene să-și respiri.
 Și ce bine că nu trebuie să faci asta,
 pentru că oricum faci asta în mod automat.
 Corbul tău are grijă de tine
 și te odihnește și te ține în viață și te protejează,
 doar pentru ca tu sa te bucuri de aceste cateva momente
 de odihna, de liniste, de pace
 iar manile magice se concentreaza acum
 pe zona scalpului
 unde atat de multe ganduri
 si griji
 si probleme
 își au loc în fiecare zi.
 Și dă-ți voie
 ca chiar și zona scalpului
 să renunță pentru câteva momente
 la grij, probleme,
 gânduri.
 Și probabil, care l-a observat deja,
 că întreg corpul tău acum
 este complet relaxat.
 Și doamne, ce bine este
 să nu fie nevoie
 să faci absolut nimic,
 decât să te odihnești,
 să respiri,
 să te relaxezi,
 pentru că meriți,
 doar pentru că existi,
 doar pentru că trăiești.
 Doar pentru că respiri.
 Ești suficient.
 Ești important.
 Ești iubit.
 Ești în siguranță.
 Și poți să faci față oricăre provocări din viață.
 Prin urmare,
 ce bine e să poți să te și odihnești din când în când.
 Nu-i așa?
 și doar respiră, și doar observă
 ce bine e să nu existe nicio prioritate,
 niciun trebuie, nici o grijă
 în afara de odihna, de calm, de liniște.
 Și știi de azi înainte că această liniște, acest calm, ace
astă odihnă,
 această abilitate de a te relaxa, este în tine deja.
 Și ori de câte ori vei avea nevoie, d'un moment de respirul
,
 de o pauză, sau poate, de un somn profund, odihnitor și
 vindecător.
 Vei ști deja cum ai știut și acum, să te întorci în această
 stare de relaxare.
 Și în câteva momente, să accesezi această stare și odihnă,
 și liniște și pace, să te încarci.
 să te bucuri de lumea ta interioară, de odihnă,
 unde nu există nici o luptă, nici un trebuie, nici un agres
or.
 Și vei putea de azi înainte să te întorci oricând, aici, în
 lumea ta,
 în centrul ființei tale, odihnindu-te, încărcându-te,
 pentru luptele și obiectivele care vor să vină.
 Pentru că ce este un războinic dacă nu este odihnit
 și dacă nu se reface, nu se vindecă, prin odihnă
 și relaxare înainte de luptele sale?
 Foarte bine.
 Și chiar dacă în câteva momente vei deveni din ce în ce mai
 conștient de poziția corpului tău,
 te voi lăsa între câteva secunde să-ți observi starea
 actuală,
 s-o memorezi, s-o ancorezi,
 iar vocea mea va reveni doar pentru să-ți aduce aminte de
 drumul înapoi.
 În câteva secunde, voi tăcea doar pentru ca tu să memorezi,
 să încorezi, să savurezi această stare de odihnă atât de
 profund.
 Ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i
 ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i
 ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i
 ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i
 ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i
 ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i ce-i
 ce-i
 și molcum devii conștient de poziția corpului tău,
 de senzațiile spatele lui tău, a picioarelor tale, a mâinil
or tale.
 Și înainte să deschizi ochii în ritmul tău, poți să te înt
inzi
 ca după un sum profund de toamnă târzie
 și să revii ușor de tot în ritmul tău,
 regenerat complet odihnit,
 tonic, sănătos
 și vesel în momentul prezent,
 aici și acum, ne schinzând ochii.
 Suntem in acest moment, ca am intrebat in acest moment, ca
 am intrebat in acest moment, ca am intrebat in acest moment
, ca am intrebat in acest moment, ca am intrebat in acest
 moment, ca am intrebat in acest moment, ca am intrebat in
 acest moment, ca am intrebat in acest moment, ca am intre
bat in acest moment, ca am intrebat in acest moment, ca am
 intrebat in acest moment, ca am intrebat in acest moment,
 ca am intrebat in acest moment, ca am intrebat in acest
 moment, ca am intrebat in acest moment, ca am intrebat in
 acest moment, ca am intrebat in acest moment, ca am intre
bat in acest moment, ca am intrebat in acest moment, ca am
 intrebat in acest moment, ca am intrebat in acest moment,
 ca
 Foarte bine.
 Bine ați revenit.
 Întinziți-ai cât ai tu nevoie să-ți revii.
 Cine vrea să-mi spună care este lângă Elena, lângă Laurent
iu, lângă Andrei sau Simona, ca să nu-i alerg de alta?
 Cine vrea să-mi spună cum a fost?
 Uite acolo, fix la mijoc între voi.
 Mersi, Laurentiu.
 Da, Simona. Să aude? Să aude.
 A fost, într-adevar, extrem de relaxant.
 Două lucruri am observat.
 Faptul că la sfârșit ne induș tuturor că suntem în arhetic
ul războinicului.
 A fost, da, o metaforă.
 Și al doilea lucru, melodia sugera un anumit ritm al resp
irației și cumva, fără să vrei, te luai după el.
 Foarte, foarte relaxant.
 Am ales suspecial melodia.
 Mulțumesc.
 Mulțumim.
 Iar metafora de războinică a fost ala să intenționa, pentru
 că este una pe care, de obicei,
 oamenii care nu își ating obiectivele nu o au activat.
 Pentru că oamenii care sunt în victimă nu sunt și războinic
ă în același timp.
 Și, atenție, n-am zis agresor.
 Războinicul nu e agresor, războinicul matur.
 Ok? Și-ai sețiza foarte bine.
 Obiectivele, dragilor, cel puțin în etapa de practitioner,
 se ating din arhetipul de răzbuinic.
 Nu e singurul arhetip din care să atingă obiectivele, atent
ie.
 Doar la nivel de practitioner, majoritatea oameni care nu î
și ating obiectivele
 și care se plâng că nu-și schimbă viața,
 nu sunt suficient de răzbuinici în viața lor. Are sens?
 Mersi.
 Cine vrea să mai spună cum a fost?
 Exerciția, dacă am dat.
 Te rog.
 Și după aia, Teo.
 Am intrat într-o stare foarte profundă.
 La început m-am bucura maxim de masaj.
 Ca și cum am fost la o ședință de masaj.
 Cine a simțit fizic, efectiv, ca și cum există această ide
ea?
 Bravo, mulțumesc.
 După care, la un moment dat, nu te-am mai auzit.
 Cine a mai pățit asta?
 Nu-ți trebuie de ce e surprins.
 Nu e o problemă.
 A apărut o sensație de iubire completă, de recunoștință.
 Asta se întâmplă atunci când renunțăm la control.
 Când renunțăm la control și exersăm asta, că nu e ceva ce
 să face,
 apare o senzație de totul va fi și este bine deja,
 chiar dacă nu știu eu cum sau când.
 Are sens?
 Ca să atingem acea stare de letting go mai des,
 Relaxați-vă mai des.
 Intenționat.
 În lumea în care noi trăim,
 suntem condiționati să nu ne relaxăm,
 ca și cum asta face parte din, cine știe, ce...
 apanaj de, nu știu, ce...
 de admirat.
 Nu e deloc de admirat o persoană care nu poate să relaxeze.
 Relaxarea în...
 cazul oricărui performer pe care eu îl admir,
 face parte din strategia de performer.
 Relaxarea și odihna face parte din strategia de performer.
 Și când ajungi să te relaxezi intenționat atât de profund,
 apare senzația de totul bine e perfect și când revii din
 starea aia,
 vii și cu ideii, și cu resurse, și cu...
 Sau constați că provocările anterioare nu erau atât de
 importante.
 Are sens?
 Mersi mund rău, mersi mund.
 Te o și mergem mai departe.
 Eu a serea am dormit trei ore, asa ca mi-a prins foarte b
ine trans asta.
 Am stat treaza cred ca un minut, pana mi-a facut masaj la
 piciorul drept, dupa aia n-am mai sesitat nimic de archety
pe, muzica, nimic ca am dormit.
 Ma drepteam doar cand imi pic a capa asa. Asa ca multumesc,
 m-am simtit in siguranta, m-am simtit protejata.
 Mai căutam o cupă, dar nu l-am găsit în film. Am simțit
 foarte bine.
 Mă bucur și îți mulțumesc. Bravo.
 Cine a sezat după exercițul ăsta? Uite acolo, colegul, că
...
 Cine a sezat că după exercițul ăsta parcă te simți un pic
 mai odihnit.
 Dar n-ai dormit.
 Care e feedbackul? Atenție. Sau chiar dacă ai atzipit un
 pic, n-ai dormit la nivel de somn în pat.
 Atât de ușor ne este să ne luăm un shot de energie dacă înv
ățăm să ne relaxăm.
 Atât de puțin durează. A dureat undeva aproximativ 20 de
 minute.
 Nu știu exact.
 23. Mersi.
 Dar atât de puțin e necesar să ne relaxăm conștient ca să
 simțim că am dormit o oră sau două.
 Te rog, mersi.
 A fost foarte relaxant. Eu voiam să întreb de ce a zis co
legă mai devreme, de răzbăinicul.
 Așa.
 Că pe asta n-am prins.
 Nu trebuie să oprizi. Ce vrei să întrebi?
 Despre ce era vorba sau când?
 Stai liniștit!
 Las-o așa!
 Am folosit eu o metaforă că
 ce este un războinic pe calea de atingere obiectivele lui
 dacă nu se odihnește înainte să se încarce,
 odihnă cu pace, cu liniște, ca să-și atingă obiectivele?
 Lăsați-o așa. Era de bine. Staiți liniștit.
 Nu v-am cerut pinul de la card.
 Nu v-am cerut pinul de la card, din regulă.
 Era o inducție pos-hypnotică pentru ca voi să vă atingeți
 obiectivele cu energia unui război nicodihnit.
 Ok? Cu plăcere.
 Te rog acolo.
 Mie mi-a plăcut foarte mult și cum ai indus anumite cuvinte
 chei sau ai căscat, dacă nu greșeți la un moment dat.
 Da, intenționat.
 Exat, ca cumva să amplifice starea de transă.
 Leading, se numeste leading. Bravo, mă bucur că ai sesizat.
 Bravo, a fost intenționat 100% inclusiv când m-am întins.
 A fost intenționat 100%. Bravo, leading.
 Bun, acestea fiind zise, cine vrea să-mi spună cu ce pleacă
 acasă în acest modul?
 Te rog, acolo lângă Andrei, văd o persoană în roșu care n-a
 vorbit cu mine deloc.
 Da, dragă mea, n-ai vorbit cu mine deloc, trebuie să te înt
rebi.
 Am vorbit, ne-am și îmbrățișat.
 Știu, dar vreau public.
 Public.
 Zic numele-ncă o dată.
 Oana.
 Oana.
 Cu ce pleci acasă din nou acest modul?
 Ce ți-a adus?
 Am venit foarte obosită și mă întorc plină de energie, așa
 că îți mulțumesc foarte mult.
 A fost un masaj cam scump, dacă pentru asta întorc doar cu
 asta pleci.
 Bine, dar apreciez că mi-ai spus.
 Mulțumesc frumos de la fața ta.
 Salut.
 Cu ce pleci acasă?
 Convingere, idee, revelație, întrebare, situație, orice.
 Revelație că sunt bine așa cum sunt.
 Wow, excelent.
 Și plec un pic mai luminată pe harta mai mentală, să zic aș
a.
 Ok, mersi frumos. Dă-l în dreapta.
 Denisa, dacă vă bine.
 În această meditație mi-a plăcut foarte mult.
 Transă ghidată, ai început prost.
 Glumesc, glumesc!
 E transa ghidata, dar vreau sa-mi corezc ca nu e meditația.
 Meditația este complet altceva.
 E transa ghidata.
 Dar ce ți-a adus transa asta?
 Mi-a plăcut foarte mult cum ai indus această transă,
 masajul, toate cele alte stări,
 Care am ieșit din această tramsă ghidată, odihnită și plă
cut impresionat.
 Sărubă-nă, îți mulțumesc de al în spate, că știa că vine la
 ea.
 Mi-a plăcut că ai pomenit de masajul ala la picioare și am
 fost așa un pic...
 Cine pune mâna mără pe picioarele mele?
 Nu, că eu mă gând el!
 Excelent!
 Și zic, să văd dacă o să mă gădilați.
 Nu m-am gădilați.
 Și zic, ce interesant, nu m-am gădilați.
 Ok. Cu ce prești din modul ăsta, dragă?
 Da.
 Triunghiul. N-am fost de la început.
 Deci, triunghiul.
 Mi-a plăcut exercițiul cu părțile, cât am auzit din el.
 Și mi s-a părut foarte interesant la exercițiul cu părțile,
 când pomeniam de resurțele fiecărea,
 efectiv se mișcau degetele ca și cum vreau
 să se unească chiar dacă nu exista în momentul...
 Încă comanda asta, da. Bravo!
 Mersi frumos! Sărmâna, dă-l îndreapt, atărul Lăsorin.
 Salută, Maria. Salut.
 La transă nu am ce să zic mare lucruri,
 am auzit doar lumine, masaj, picioare și războinic la finan
ță.
 O să mă uit pe înregistrare și îți spun...
 Nu trebuie să te uiți pe nimic, stai liști, e negru. Mersi.
 Iar din ziua de astăzi mi-am reamintit, treiunghiu, știam
 noțiunile de bază, în schimbă, ai aprofundat foarte mult și
 am retreit anumite relații anterioare,
 și cu prieteni, și relații de cuplu, și mi-am dat seama în
 ce colți din acel triumf eram cel mai des, respectiv în cel
 de salvator.
 Și eu am pățit des. Mersi mulțumit, apreciz mult de tot.
 altcineva cu ce plecați acasa, sunt foarte curios.
 Te rog,
 din Norvegia, Ana, dacă vă bine,
 Ana, aș dupaia, Iuliana, că-i în față.
 Eu am învățat că deciziile
 se pot lua, că eu iau deciziile în viața mea.
 Bravo!
 Și că exerciția acela cu
 cărările, cu drumul, mi-a plăcut foarte mult,
 l-am făcut în alegerile importante din viața mea
 și acum miza asta de 7-8, așa am zis,
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
ât cele cu miza foarte mare.
 M-a ajutat foarte mult asta.
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
ât cele cu miza foarte mare.
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
at cele cu miza foarte mare.
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
at cele cu miza foarte mare.
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
at cele cu miza foarte mare.
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
at cele cu miza foarte mare.
 Sunt mult mai importante deciziile astea de miza mică, dec
at cele cu miza foarte mare.
 Multe porți!
 Să rămână, îți mulțumesc de la în față la Iuliana Drumbul
 în Norvegia și zborul ușor și ție.
 Vreau să spun că eu plec cu echilibru dintre relaxare și ră
zboinic,
 pentru că la autosabotaj am grafic pe cele două părți
 iar acum a venit bonsul din partea ta cu această transmirun
are.
 Mersi frumos, de la în față ta, ca beia așteaptă.
 Nu Ștefan Lângă, evident.
 Mai zi o altă numele, te rog?
 Eduard, mă chemă.
 Salutare, Eduard.
 Sa aude?
 Da, sa aude frateuare, in regulă. Nu-l mai da in cap ca te
 bate Valentin.
 Cu ce pleci din weekendul asta? Ce ti-a adus? O propozitie.
 Cu o stare de listit si o stare de zen.
 Merci frumos. Da-l indreapta, Gabi asteapta si el.
 Eu sunt Cosmin.
 Salut, barbat.
 Cu ce plec in weekendul asta? Este chestia aia cu autoating
erea.
 Ok.
 Ca elibereaza oxitocina.
 Ok, asa e.
 Ce mi-a mai placut ieri a fost exercitiu acela, mai ales
 chestia cu ancorarea cu spatiu.
 Când faci un pas în față, pare să chiar simți că te am cure
z din situații.
 Ok, super.
 Mersi frumos, Cosmine.
 Mersi frumos, apreciez.
 Elena, aici doamna Roșcata, că nu vorbește cu mine deloc,
 vrea să-mi zică ceva acum.
 Simt eu așa.
 Da.
 Ce-au.
 Bună.
 Numele?
 Antoaneta.
 Ce-au, dragă.
 Am stat și m-am gândit cu ce plec și cred că
 Esența sunt revelațiile și conștientizările.
 Poți să-mi zici o, una, ori de care.
 Faptul că nimic nu e întâmplator și coalege cu care am fă
cut exercițiile au fost uau.
 Mă bucur. Excellent. O să mulțumesc frumos.
 Și eu.
 Te rog aici cu Alina și mergem mai departe.
 Dani e aici? E aici. Dani, ești pregătit?
 Mersi.
 Eu plec astăzi cu resursele pe care le-am luat din exerciț
iu făcut cu tine, dar mai e un lucru care plec,
 și anume resursele din insistența de a mă ridică și a vorbi
 cu tine și a vorbi și la microfon.
 Bravo! Bravo, bravo, bravo, bravo!
 Bun, te rog, Alex, că după aia arunci cu ceva după mine.
 Și sunt și mari, e greu să mă ratezi.
 Cu cei plec eu din acest modul, am stat si in pauza de masa
 si am reflectat putin.
 Si din acest exercitiu in mare cu partile si cele
 productive si cele mai putin neproductive, am constinizat
 ce putere avem noi in subconstientul nostru.
 Si de aici si titlui, Descoperă codul secret al minții tale
.
 Și eram... mă... ce tare!
 De acolo vine.
 Bravo! Să mulțumesc frumos!
 Acestea fiți zi se vă reamintez,
 Dan vă așteaptă acum la un workshop de 20 minute,
 te rog!
 Ai povestit dimineață faza cu Cozonacă,
 din pandemie, când te-a apucat de sport,
 și nu știu cine te-a filmat,
 când povestai faza aia,
 i-a trimis soției,
 dar... Evident! Și va nega vehement.
 Și pe sur se asosi mesajul
 Horia, stai liniștit, azi nu fac o zonac, fac clătite.
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
