# Ghid Tehnic de Facilitare — NLP Practitioner Bucureşti 2024

> Cum predau Horia Radu și Marius Mutu. Ce face ca sala lor să meargă. Cum să replici modelul în propriul grup.

---

## I. Stilul de predare al celor doi traineri

### Horia Radu — facilitatorul-oglindă

Horia conduce prin întrebări, nu prin afirmații. Premisa lui de bază, repetată în M6: *„E mai uşor pentru mine să nu-ţi spun ce să faci."* Întrebările sunt oglinzi — răspunsul vine dinăuntrul cursantului, nu dinspre trainer. Iar răspunsul *care vine uşor* nu e răspunsul cel bun: *„răspunsul pe care ţi-l dă uşor — te-ai luptat cu el."*

Tehnici recurente la Horia:

- **Pattern interrupt din prima frază.** Deschide M1 cu *„Numele meu este Horia Radu şi vă rog din secunda asta să nu credeţi niciun cuvânt pe care îl spun. Vreau să testaţi, să integraţi, să aplicaţi, să vă luaţi feedback — şi abia după ce luaţi un feedback, decideţi dacă credeţi sau nu."* Inversează aşteptarea de „guru" şi construieşte autoritatea pe sceptic-deschis, nu pe credinţă.
- **Acord public, ridicare de mână.** Pertu, umor, limbaj colocvial („vorbit franceză"), confidenţialitate, telefoane silenţios, neînregistrare — fiecare regulă cere ridicare de mână. Mecanism Cialdini: angajament public → consistenţă.
- **Întrebarea-pivot în loc de afirmaţia-pivot.** Când vede o convingere limitativă, nu o contrazice — pune întrebarea care îi taie picioarele: *„Există în viaţa ta reguli pe care nu ţi le dă nimeni, dar le respecţi, ca să te limitezi singur şi să suferi?"* Sala tace. Răspunsul vine din ei.
- **Cuvântul „interesant"** ca strat de pacing universal. Când cineva spune ceva contondent sau aiurea, Horia răspunde *„Hmm, interesant."* Validează harta celuilalt fără să fie de acord cu conţinutul ei. Este filtrul cu care nu rupe raportul niciodată.
- **„Bravo!" ca ancoră de încurajare.** Când cineva în sală oferă o recadrare bună sau o întrebare lucidă, Horia răspunde *„Bravo!"*. Devine ancoră auditivă pentru contribuţie corectă — sala învaţă din ea.
- **Auto-deconspirarea propriilor mecanici.** „Stop! Ce am făcut acum? Am înţeles intenţionat ceva greşit." Pe parcurs spune ce face, în timp ce face. Asta îşi arată tehnica fără mistificare şi creează cursantul-ucenic, nu cursantul-fan.
- **Anecdota personală vulnerabilă.** Academia de poliţie pentru mama, fumat 14 ani, summit NATO 2008, hate online, fobiile pe care le-a scos. Nu predică — pune propria experienţă pe masă, cu costurile şi greşelile.
- **Confruntare blândă în trepte.** La studentul de informatică care nu vrea să dea sesiunea: 1) îi confirmă autonomia, 2) arată costul matematic, 3) recadrează disciplina ca alegere, 4) future pacing pe regret. Niciun pas nu e ofensa — doar lărgirea hărţii.

### Marius Mutu — facilitatorul-tehnician

Marius face cea mai grea muncă în M2 (submodalităţi), M5 (Milton), M8 (microstrategii). Stilul lui e mai aplicat, mai didactic, mai matematic. „Bandler era matematician" — Marius e cel mai aproape de Bandler ca abordare în sală.

Tehnici recurente la Marius:

- **Demonstraţia înainte de explicaţie.** Lămâia (M2) — toată sala salivează, abia apoi explică „creierul nu distinge real de imaginar". Niciodată definiţia înaintea trăirii.
- **Story-uri concrete cu nume şi locuri.** Pisica Adelinei (Sclipici), şedinţa în primărie cu BOK în perete, antreprenorul cu camion stricat, medicul prieten care a flopat la conferinţă, Adam cu Mustangul pe 31 decembrie. Detalii senzoriale > generalizări.
- **„Bravo, găsit-o singură!"** Când cursantul descoperă ceva singur, Marius nu îşi atribuie. *„Bravo, m-ai prins."* — laudă procesul, nu identitatea.
- **Provocarea cu auto-ironie.** *„Vă provoc, până data viitoare, să folosiţi cât de mult puteţi şi să greşiţi cât de mult puteţi folosind limbajul hipnotic. Plăcându-ţi să greşeşti, vei învăţa mult mai repede."* Permisiune explicită de eşec — anti-perfecţionism.
- **Citate Bandler ca ancore de conţinut.** „Cea mai bună parte a trecutului este că a trecut." „Pe Bandler nu-l interesează aproape nimic altceva din NLP decât microstrategiile." Aşază ancore care leagă conţinutul de o autoritate sursă.
- **Calibrare prin întrebări de specificitate.** „Ce ai văzut prima dată? Era poză sau film? Color sau alb-negru? La ce distanţă?" Cuvintele EXACTE ale cursantului — niciodată parafrazate.

### Ce-i ţine împreună

Co-trainerul nu e accesoriu, e contrapondere. Horia deschide spaţiul (vinerea seara, M1), Marius îl umple (de la M2 încolo). Horia lucrează cu rezistenţa la nivel de identitate; Marius cu structura la nivel de strategie. Când unul intră în transă (sala emoţionată, rupt de timp), celălalt face break-state cu un comentariu sec sau o tehnică nouă. Niciunul nu e „autoritatea unică" — sala vede două voci care se completează, ceea ce dă permisiunea ca şi cursanţii să aibă voci diferite între ei.

---

## II. Cum se construieşte un modul de 2 zile

Ritmul standard practitioner Bucureşti 2024:

### Vinerea seara (un singur slot, 3 ore — la M1: warm-up; la M2-M8: deschiderea modulului)

- **Cadrare şi reguli.** 30-40 minute. Pertu, umor, limbaj colocvial, confidenţialitate, telefoane silenţios, neînregistrare. Acord public.
- **Pattern interrupt iniţial.** Un exerciţiu sau o frază care rupe aşteptarea („nu credeţi nimic", 9 puncte, „ce simţi vs ce trebuie să simţi").
- **Recapitulare modul anterior.** Aplauze pentru echipă (Valentina, Aurelia, Eddie, Andrei la cohorta 2024). Întrebare deschisă: „Ce a rămas de la modulul trecut?" — în plenar 10-15 minute.
- **Concept central, low-stakes.** O singură idee mare, ilustrată cu story + demo în sală. Nu se face exerciţiu emoţional vinerea seara — sala încă se aşază.
- **Închidere cu temă uşoară pentru noapte.** „Observaţi mâine ce s-a schimbat în voi după seara asta."

### Sâmbăta (4 slot-uri, 8-9 ore)

- **Round de obiective / sharing dimineaţa.** *Public, asumat, pe flipchart la M1.* Mecanism: face nevoia tăcută vizibilă (ca în 12-Step). Cursantul vede că nu e singur cu provocarea lui.
- **Predare conceptuală densă în Z2A-Z2B.** Aici intră definiţiile, listele, schemele (VAK, submodalităţi, niveluri Dilts, filtre Metamodel). Densitatea e protejată de ritmul exerciţiilor.
- **Demo în sală cu voluntar Z2C-Z2D.** Acum sala e încălzită — se poate face un demo emoţional (Magda frica → linişte, Daniela durere fizică, Mărdăriţă obstacole pe linia timpului).
- **Exerciţiu pe perechi sau triouri.** Sala traduce conceptul în abilitate. 20 min/persoană + debrief.
- **Pauza de masă (45 min).** Bună chimie de grup — oamenii care vorbesc în pauză depind de calitatea exerciţiului dinaintea pauzei.

### Duminica (3-4 slot-uri, 6-7 ore)

- **Procesarea zilei 2.** Sharing 20-30 minute. Cine ce a integrat, ce a ridicat întrebări noi.
- **Conversia conceptelor în abilităţi.** Exerciţii dense pe perechi, calibrare de la trainer, intervenţii live când cineva se blochează.
- **Demo final cu miză — voluntar.** Cazuri grele se ţin pentru duminică (Livia parts work cu vinovăţie, Adam instalarea de dată, neurochirurgul cu fobie de înălţime).
- **Închidere cu meditaţie/exerciţiu emoţional.** La M1 — meditaţia copilului interior. La M3 — Procesul Credo. La M6 — exerciţiul florii. Sala iese pe stare emoţională, nu pe încărcătură cognitivă.
- **Tema pentru module + atmosfera de revedere.** „Aplicaţi minim X pe săptămână până la modulul următor."

### Arcul emoţional al unui modul

Vinerea seara: curiozitate amestecată cu rezistenţă. Sâmbătă dimineaţă: deschidere cognitivă. Sâmbătă după-amiază: primul disconfort (cineva a plâns în pauza de masă, alţii au plecat puţin acasă). Duminică dimineaţa: integrare şi întrebări mature. Duminică după-amiază: vârf emoţional + închidere. Calibrarea care contează: sala să iasă cu *„nu pot să cred că au trecut 2 zile"* — distorsiune temporală tipică transei colective.

---

## III. Tipuri de demo şi cum se aleg voluntarii

### Tipuri de demo în cursul Bucureşti 2024

- **Demo de ilustrare conceptuală.** Cursant „neutru", lucru pe ceva uşor (descrierea casei pentru VAK, exerciţiul cu lămâia). Risc emoţional minim. Toată sala învaţă structura.
- **Demo de tehnică pe miză medie.** Voluntar care s-a oferit, lucrează pe un blocaj concret declarat (Magda frică de avion, Mândruţa „nu reuşesc să economisesc"). Risc 4-6/10. Trainerul demonstrează tehnica în timp real, sala calibrează.
- **Demo de transformare profundă.** Voluntar matur cu container, miză 7-8/10 (Livia vinovăţie de copilărie, Narcisa relaţia cu mama, Daniela durere fizică). Risc ridicat. Se face târziu în modul, când raportul cu trainerul e solid.
- **Demo în pauză sau după curs.** Cazuri foarte personale (neurochirurgul cu fobie de înălţime, Eva 19 ani cu anxietatea de separare). Nu se aduc în plen.

### Cum aleg voluntar Horia şi Marius

- **Mâna ridicată, nu numită.** Niciodată „hai tu, Vasile". Doar voluntariat. *„Cine simte că vrea să încerce acum?"*
- **Calibrare non-verbală înainte de invitaţie.** Cine se uită lung la flipchart, cine îşi face notiţe intens, cine întreabă în pauză — ăia sunt potriviţi pentru următorul demo. Cei care evită privirea sau râd defensiv — nu acum.
- **Întrebarea de pre-screening.** *„Pe ce intensitate eşti, 1-10?"* Dacă răspunde 9-10 — se redirijează la 5-6 sau se amână. *„Alegeţi o amintire de intensitate medie pentru prima dată, nu trauma cea mai gravă."*
- **Verificarea ecologiei.** *„Eşti de acord să facem asta în faţa sălii? Poţi să spui «pas» oricând."* Permisiunea de ieşire e explicită.
- **Calibrare a capacităţii de container al sălii.** Dacă sala e încă la nivel cognitiv (Z1A, Z1B), nu se face demo emoţional. Se aşteaptă Z2C-Z2D.

### Cum protejează cursantul în demo

- **Pacing pe realitate înainte de orice tehnică.** *„Pentru că dacă aş fi în locul tău, n-aş avea încredere în cineva pe care nu-l cunosc, până nu şi-o câştigă."* Subconştientul cursantului: „ăsta mă înţelege".
- **Ancoră de siguranţă instalată din start.** *„Imaginează-ţi o persoană în care ai încredere imensă, reală sau spirituală. Coboară în corpul ei câteva momente."* Procesul nu începe fără reţea.
- **Cuvintele EXACTE ale cursantului, nu interpretate.** Dacă spune „o tristeţe grea, rece, în piept", trainerul reflectă „o tristeţe grea, rece, în piept" — nu „te înţeleg, ai durere".
- **Permisiune de oprire în orice clipă.** *„Dacă în timpul exerciţiului apare o emoţie prea intensă, opreşte-te. Nu forţăm."*
- **Reintegrare şi ancoră de siguranţă în prezent înainte de a închide.** Pas spre viitor cu noua resursă, întoarcere graduală, „5, 4, 3, 2, 1 — deschide ochii când eşti gata", verificare „ce e diferit acum?".

### Ce semnalizează sălii

- *„Observaţi acum ce se întâmplă în voi când Magda lucrează aici."* — focus colectiv, fără voyeurism.
- *„Nu ne uităm la Magda — observăm ce ne arată ea despre noi înşine."* — re-direcţionează atenţia spre interior.
- După demo: *„Mulţumim, Magda."* + aplauze + 2-3 minute pauză tehnică. Voluntarul nu e pus să comenteze pe loc.

---

## IV. Cum gestionezi emoţia în exerciţii experienţiale

### Trei principii fundamentale (din regulile de aur)

1. **Nu consola.** Nu da şerveţele, nu spune „e ok". Stai prezent. Lacrimile sunt de iertare, nu de ajutor.
2. **Nu sfătui.** Ghidul pune întrebări, nu dă soluţii. Răspunsul vine din cursant.
3. **Nu scurta.** 30 de minute înseamnă 30 de minute. 10 nu funcţionează. Procesul are nevoie de timp ca să coboare în corp.

### Când întrerupi şi când laşi

**Laşi când:**
- Cursantul plânge, dar respiră ritmic. Lacrimile sunt eliberare, nu blocaj.
- Cursantul tace lung. Subconştientul lucrează — orice cuvânt al tău taie procesul.
- Apare o emoţie nouă, neaşteptată (râs în mijlocul tristeţii, furie după linişte). Lasă să se aşeze 30 de secunde.
- Cursantul spune „nu ştiu". Întrebare-ancoră: *„Şi dacă ai şti, ce ai zice?"*

**Întrerupi când:**
- Respiraţia se acceleratează patologic (hiperventilaţie). Pauză imediată, recentrare prin respiraţie.
- Cursantul se disociază patologic (ochii goi, voce robotică, pierde firul). Adu-l înapoi prin pacing senzorial („auzi vocea mea? simţi scaunul?").
- Sala devine spectator, nu participant. „Stop, observaţi ce se întâmplă în voi acum."
- Tu, ca facilitator, simţi că pierzi calibrarea. *„Daca nu eşti sigur că grupul e pregătit, nu e pregătit."*

### Tehnica „strânge la piept" pentru închideri emoţionale grele

La meditaţia copilului interior (M1), la procesul Credo (M3), la elicitarea părţilor rănite (M6, M7) — închiderea include integrarea în corp:
- *„Strânge la piept ce ai primit acum."*
- *„Lasă să se aşeze unde simte el / ea că e bine."*
- *„Mulţumeşte părţii care a vorbit cu tine astăzi."*

Aceasta e ancorarea kinestezică a transformării — fără ea, insight-ul rămâne mental şi se dizolvă în 48 ore.

### Reintroducerea cursantului în sală

După un proces profund:
1. Pauză tehnică de 5-15 minute. Apă, baie, geamul deschis.
2. Cursantul nu e pus să raporteze imediat. „Stai puţin cu tine."
3. Sala e re-ancorată în „aici şi acum" prin ceva concret (numără bărbaţii cu păr roşu, atinge spătarul scaunului, schimbă locul).
4. Abia apoi întrebarea: „Ce e diferit acum, faţă de cum erai acum 30 minute?"

---

## V. Containerul de siguranţă

Containerul nu se declară — se construieşte. Fără toate cele trei elemente de mai jos, nu ai container, doar ai un nume pentru un spaţiu nesigur.

### Cele trei elemente non-negociabile

1. **Confidenţialitate publică şi ridicare de mână.** *„Tot ce se discută aici rămâne aici. Cine este de acord, să ridice mâna."* Dacă cineva nu ridică mâna, se opreşte cursul şi se discută. Niciodată subînţeles.
2. **Permisiunea de a nu participa.** *„Oricând simţi că ţi-e prea mult, poţi spune «pas» şi te observi pe tine. Nu trebuie să dai explicaţii."* Permisiunea trebuie folosită şi exersată — în primul exerciţiu, dacă nimeni n-o foloseşte, se invită explicit (*„Dacă cineva vrea să stea aici şi doar să observe, perfect"*).
3. **Absenţa judecăţii — verbalizată repetat.** *„Aici nu există VAK bun sau rău. Nu există răspuns greşit. Nu există reacţie nepotrivită."* Şi când cineva râde nervos sau e sarcastic, trainerul nu îl admonestează — îl observă cu blândeţe: *„Râsul e bun, e o eliberare. Continuă."*

### Contractele explicite ale cursului

- **Pertu** — eliminarea ierarhiilor profesionale, toţi îşi spun „tu".
- **Umor** — relaxarea minţii e parte din pedagogie, nu pauză de la pedagogie.
- **Limbaj colocvial** — „vorbit franceză", *„Aici nu e şedinţă de board, aici e laborator."*
- **Telefoane silenţios** — nu off, silenţios. Permisiunea de a verifica în pauză.
- **Neînregistrare** — audio oficial e oferit. Înregistrarea privată ar rupe confidenţialitatea celorlalţi.

### Calibrare zilnică a containerului

La începutul fiecărei zile: scurt sharing despre cum a fost noaptea, ce a rămas. Asta semnalizează că procesul e continuu, nu episodic. Şi calibrează facilitatorul — dacă jumătate din sală raportează insomnie sau coşmaruri, conţinutul zilei trebuie ajustat (mai puţin emoţional, mai multă teorie).

---

## VI. Provocări tipice ale facilitatorului

### Cursantul rezistent („nu cred în lucrurile astea")

Nu se argumentează. Se foloseşte premisa de M1: *„Nu mă credeţi pe cuvânt — testaţi."* Plus pacing pe realitate: *„E sănătos să fii sceptic. Eu însumi am fost şi am rămas sceptic. Te invit doar să faci exerciţiul aşa cum e — şi după aceea decide tu."* Dacă rămâne defensiv → laşi în pace, observi ce face în primul exerciţiu. De obicei la sfârşitul primei zile, schimbarea de stare e atât de evidentă încât rezistenţa cade singură.

### Cursantul care monopolizează („are mereu o întrebare")

- Prima dată: răspunzi scurt, redirijezi spre sală. *„Bună întrebare. Ce credeţi voi?"*
- A doua oară: pacing + leading. *„Văd că ai multe gânduri în zona asta — poţi să le notezi şi le luăm la pauză?"*
- A treia oară: contract direct, fără sancţiune. *„Observ că vorbeşti mult. E ceva care simte că nu e auzit?"* Adesea e o parte rănită care vrea atenţie. O recunoşti şi ea se calmează.
- Niciodată în public: *„Ai vorbit destul"* sau ironie agresivă. Rupi raportul cu toată sala.

### Conflicte între cursanţi

- **Recunoşti mecanismul, nu părţile.** *„Văd că aici se activează ceva important pentru amândoi. Care e proiecţia? Ce parte din tine vorbeşte acum?"*
- **Pauză tehnică obligatorie.** Nu se negociază în câmp emoţional. 10 minute, apă, geam, abia apoi reluare.
- **Niciodată nu iei partea cuiva.** *„Amândoi aveţi dreptate din unghiul vostru. Întrebarea e: ce vă uneşte sub poveste?"*

### Momentul „bobornac" — cursantul care se prăbuşeşte

Apare aproape în fiecare modul, de obicei sâmbătă după-amiaza. Cineva intră în zonă de durere acută (plâns convulsiv, hiperventilaţie, freeze).

Protocol:
1. **Recunoaştere fără panică.** Trainerul rămâne calm. Sala calibrează pe trainer — dacă el e calm, sala rămâne calmă.
2. **Pacing imediat.** *„Eşti aici cu mine. Auzi vocea mea? Simţi scaunul?"* Reorientare senzorială.
3. **Sala e protejată.** *„Pauză de 10 minute, vă rog să ieşiţi. Mă întorc cu Cristina (cursanta) când e gata."*
4. **Lucrul individual scurt.** Centrare prin respiraţie + ancoră de siguranţă + recentrare în prezent. Nu se intră în conţinutul traumei acum.
5. **Re-introducerea în sală** după ce e calmă, cu acordul ei. Sau, dacă nu e gata, se odihneşte în altă cameră cu un membru de echipă (Andrei, Andreea, Cristina Sagan la cohorta 2024).
6. **Trimitere către psihoterapeut** dacă e nevoie. *„Asta e dincolo de scope-ul cursului. Te rog ia legătura cu un psihoterapeut. Pot să-ţi recomand."*

Trainerul nu se transformă în terapeut. *„Pentru traume severe → trimite la psihoterapeut/psiholog licenţiat. Coaching-ul nu e potrivit."*

### Sala răcită („nimeni nu vorbeşte, ce am făcut greşit?")

De obicei nu e despre tine — e proces. Sala procesează. Tehnici:
- **Întrebare deschisă, fără presiune.** *„Ce s-a aşezat în voi acum? Pe ce stare sunteţi?"* + tăcere de 30 secunde. Cineva sparge.
- **Pauză strategică.** Dacă tăcerea e plată, nu de procesare, fă pauză de 10 minute.
- **Schimbare de format.** Trecere de la plenar la perechi pentru 5 minute. Energie + voce reîncărcate.
- **Auto-deconspirare.** *„Şi eu uneori intru în pauze din astea în care nu mai ştiu ce să spun. E parte din proces."* Sala se relaxează.

---

## VII. Recomandări pentru replicare în propriul grup

### Setup minim

- **Sală cu scaune mobile** (cerc, perechi, individual). Nu rânduri fixe.
- **Flipchart sau perete cu hârtie kraft.** Pentru obiective publice, brainstorm, scheme.
- **Spaţiu pentru mişcare** — minim 1 metru pătrat per persoană pentru exerciţii spaţiale (cerc de excelenţă, linia timpului).
- **Cameră secundară sau hol** pentru pauze emoţionale (cursantul „bobornac").
- **Echipă de minim 2 oameni** — un facilitator nu poate ţine sală peste 12 persoane fără ajutor. La cohorta 2024, echipa: trainer 1 (Horia), trainer 2 (Marius), foto/tehnică (Valentin), suport sală (Aurelia, Andrei), sunet (Eddie), plăţi/admin (Diana). Pentru un grup propriu, minim trainer + 1 asistent.

### Materiale

- Manualul (Hall & Bodenheimer, *Manual de utilizare al creierului Vol.1*) ca referinţă, nu ca tutorial.
- Foi şi pixuri, abundent — exerciţii de scriere zilnice.
- Bilete anonime (M6 — exerciţiul recadrărilor anonime).
- Hârtii pentru linia timpului (M8, Master M2) — ideal A4 sau A3.
- Cretă sau bandă pentru cercul de excelenţă pe podea.

### Durata sesiunii — recomandări realiste

- **Pentru un grup de prieteni / colegi (non-profit):** 1 sesiune de 2-3 ore pe săptămână, 8-10 săptămâni. Un concept central per sesiune. Exerciţii pe perechi în interior. Niciodată demo cu miză 7+/10 fără container construit.
- **Pentru un workshop de o zi (introductiv):** 6-8 ore cu pauze. Maxim 2 concepte mari + 1 demo + 2-3 exerciţii. Nu se atacă umbra, traumele, identitatea — doar Pacing-Raport (M1), VAK (M2), sau Niveluri Dilts (M4).
- **Pentru un weekend (modul):** 16-20 ore. Aici se pot atinge teme cu miză 5-7/10. Necesită minim 2 traineri.
- **Pentru curs full-length practitioner:** 8 module × 2 zile + intervale de 3-4 săptămâni între module pentru integrare. NU mai des — sala nu integrează între module.

### Obiective realiste

**Ce poate face un facilitator după 3-6 luni de practică:**
- Pacing-leading conştient cu o persoană sau un grup mic.
- Demo de ilustrare conceptuală (VAK, swish, cerc de excelenţă).
- Exerciţii în perechi cu calibrare la nivel de bază.
- Recunoaşterea momentului „bobornac" şi protocolul de bază.

**Ce NECESITĂ Master + experienţă de 200+ ore:**
- Lucrul cu părţi rănite şi traume.
- Inducţie hipnotică pentru altcineva.
- Demo cu miză 8+/10 în plenar.
- Lucrul cu copii sub 10 ani (fără pregătire suplimentară de psihologie infantilă).

### Capcane de evitat la facilitator începător

1. **„Cred că ştiu" — supraestimarea.** Cea mai periculoasă etapă a învăţării (vezi M3). După primul modul al practitionerului, oamenii cred că pot ghida — nu pot. Maxim ce poţi face e să exersezi cu colegi care ştiu mai mult ca tine, ca să primeşti feedback.
2. **Aplicarea agresivă pe familie/prieteni.** *„Aplicare prematură pe alţii — vei pierde prieteni, familia va fi confuză sau iritată. Întâi pe tine."* (M4, capcana 1.) Întâi 6 luni de auto-aplicare. Apoi cu cei care ştiu că exersezi.
3. **Manipulare camuflată ca facilitare.** *„Limita etică — folosit corect, deschide minţi. Folosit ca manipulare reală — backfire-ul vine în 6 luni: clientul se trezeşte, simte că a fost manevrat, reputaţia se duce."* (M5.)
4. **Emoţie autoindusă pentru spectacol.** Nu provoci lacrimi ca să arăţi că ai puteri. Lacrimile sunt subprodus al procesului, nu obiectiv.
5. **Ignorarea propriei umbre ca facilitator.** Tu activezi părţi în cursanţi. Părţile lor activează părţi în tine. Dacă nu ai supervizare sau o practică proprie de auto-cunoaştere, devii vehicul de proiecţie. *„Toţi ne-nsurăm cu umbra"* (M6) — şi facilitatorii, în propria sală.

---

## VIII. Reguli de aur pentru facilitator

(Sintetizate din observarea cohortei 2024 + ghidul Master existent)

1. **Nu consola, nu sfătui, nu scurta.**
2. **Numeşte mecanismul în timp real.** *„Stop! Ce s-a întâmplat acum?"* Conştientizarea în câmpul deschis e jumătate din pedagogie.
3. **Cadrarea e 50% din exerciţiu.** Fără cadrare, exerciţiul e activitate. Cu cadrare, e transformare.
4. **Cuvintele EXACTE ale cursantului, niciodată parafrazate.** Pacing pe limbaj e respectul fundamental.
5. **„Bravo!" şi „Interesant" sunt cele două ancore-pilon.** Ancoră de validare a contribuţiei + ancoră de pacing pe diferenţa de hartă.
6. **Niciodată miză 9+/10 cu cursant nepregătit. Niciodată Core Transformation, Sleight of Mouth, Parts Therapy fără cadrare puternică.**
7. **Containerul se construieşte, nu se declară.** Confidenţialitate + permisiune de a nu participa + absenţa judecăţii = container. Toate trei. Fără excepţie.
8. **Dacă nu eşti sigur că grupul e pregătit, nu e pregătit.** Mai multă cadrare, încă o metaforă, încă o întrebare. Nu forţa.
9. **Pacing pe realitate înainte de orice tehnică.** *„Pentru că dacă aş fi în locul tău..."* — instalează raportul în primele 30 secunde.
10. **Trimite la terapeut când e cazul.** Tu eşti facilitator NLP, nu psihoterapeut. Diferenţa între un facilitator bun şi unul periculos e exact aici.

---

## IX. Citate-ancoră pentru sala ta

Din modulele 1-8, fraze pe care Horia şi Marius le repetă pentru că funcţionează:

- *„Cuvintele în care îmi descriu problemele îmi decid calitatea soluţiilor."* (M1)
- *„Adevărata libertate este să alegi ce gândeşti şi ce simţi."* (M1)
- *„Suferinţa este opţională, durerea garantată."* (M1)
- *„Rezistenţa într-o comunicare = lipsa raportului."* (M1)
- *„Cel care vrea un rezultat e responsabil cu raportul."* (M1)
- *„Mai important e cum sunt perceput EU decât cum îi citesc EU pe alţii."* (M1)
- *„Nu trăim realitatea, ci ce ştim DESPRE realitate."* (M2, Marius)
- *„Trauma vine din ce LIPSEŞTE din experienţă, nu din ce e prezent."* (M2, Marius)
- *„Cea mai bună parte a trecutului este că a trecut."* (M2, Bandler citat de Marius)
- *„Aveţi mare grijă cum vă setaţi obiectivul, pentru că se îndeplineşte."* (M3)
- *„Convingerile mele sunt nişte haine pe care astăzi le îmbrac, mâine arunc la coşul de gunoi şi iau altele."* (M4)
- *„Pe Bandler nu-l interesează aproape nimic altceva din NLP decât microstrategiile."* (M8, Marius)
- *„Plăcându-ţi să greşeşti, vei învăţa mult mai repede."* (M5, Marius)
- *„Toţi ne-nsurăm cu umbra."* (M6)
- *„E uşor să iubeşti pe cineva care merită. Iubirea reală e cea pe care o oferim atunci când meritam cel mai puţin."* (M6)
- *„Din ce unghi nu am privit încă?"* (M6)
- *„Nu există oameni răi. Există oameni răniţi."* (M6/M7)
- *„Stăpâneşti supravieţuirea deja. Acum e momentul să începi să trăieşti."* (M6)
- *„Nu contează ce ştii, contează ce aplici."* (M8, Horia)

---

## X. Întrebare de auto-evaluare la sfârşit de modul

Fă-ţi singur acest debrief la sfârşitul fiecărei sesiuni de facilitare:

1. Câte momente am consolat în loc să stau prezent?
2. Câte sfaturi am dat în loc să întreb?
3. Câte minute am scurtat dintr-un proces care avea nevoie de timp?
4. Pe câţi cursanţi am parafrazat în loc să folosesc cuvintele lor exact?
5. Containerul a fost construit (3 elemente) sau doar declarat?
6. Am numit mecanismul în timp real, sau l-am ratat?
7. Cine din grup a fost ignorat? Cine monopolizat? Ce am făcut?
8. Care a fost momentul „bobornac" şi cum l-am tratat?
9. Cum a ieşit sala — pe stare sau pe încărcătură cognitivă?
10. Ce parte din mine s-a activat în mine în timpul facilitării? Am observat-o?

---

> *„Răspunsul pe care ţi-l dă uşor — te-ai luptat cu el."* — Horia

Facilitarea bună nu e despre ce ştii. E despre disponibilitatea de a sta prezent în câmpul incomod, fără să-l rezolvi tu, ca să-l poată rezolva cursantul. Asta nu se învaţă din carte. Se învaţă din 200+ ore în sală, de preferinţă cu un mentor care vede ce nu vezi tu.
