 Muzica
 Bun! Bine ați revenit!
 Închide sportile, puneți să nu mai ghimpată, nu mai intră
 nimeni.
 Andrei, să intre câte 2, 3, 4 de acum, te rog, că ne curcăm
 încât ori deschidem ușa.
 E regulă să întârzi, eu numai nu vreau să ne deranjeze câte
 unul părând.
 E bine că...
 Se aud?
 A, că nu se aud. Am crezut că ești sarcastic.
 E drift?
 A, ok.
 Și totuși voi ați vrea să fiți aici?
 E un concurs de drift afară, lângă voi și voi stați aici cu
...
 Și-ați pățit.
 Știți că n-aud de odată 5 limbi?
 Adică conștient n-aud...
 Nu.
 Bun, hai să revenim.
 Cu ce ați revenit din prima partea zilei, din prima partea
 întâlnirii?
 Ce a ajuns la voi? Cum s-a așezat?
 E important să ieșim din trans, să mă mulțumesc?
 Sau să intrăm în transă, bravo?
 Bravo! E important să alegem în ce trans să intrăm.
 Asta este o superputere și o abilitate pe care vă invit, în
cepând de astăzi, să o exersați în mod conștient.
 Suntem în mod constant în transă hipnotică, vă spuneam că
 cu asta am început, este o stare naturală a minții noastre.
 Nu despre asta este, nu despre asta am vorbit prima parte
 sau nicio, nici Marius.
 Ce ne propunem noi atunci când vorbim și predăm hipnoză,
 fără să avem... noi nu facem un curs de himnoză.
 Avem în calcul, dar nu e ăsta la modul.
 Noi doar vrem să arătăm elemente basic despre himnoză,
 în primul rând ca să spargem niște mituri și să scădem niș
te anxietate și frică,
 că mulți oameni au frică asta de himnoză că le preia mintea
.
 Și, doi, să trezim și să vă punem în contextul în care să
 alegeți voi, conștient, în ce transă să intrați.
 Pentru că suntem constant în transă himnotică, doar că de
 cele mai multe ori pe pilot automat,
 nealeasă de noi,
 acceptată de noi, dar nealeasă de noi,
 și cu rezultate pe care nu vreau să le am în viața mea și
 nu știu de unde vin.
 Când deveniți experți,
 și când zic experți mă refer
 conștienți, de fapt,
 la faptul că sunteți în anumite momentă niște transe,
 vise vor schimba complet rezultate din viața voastră.
 Punându-ți inclusiv întrebarea,
 Oare în ce transă sunt acum?
 Transă de autoritate?
 Ascult pe bandă rulantă ce îmi zice el la mare, și albastru
 și nu contest?
 Transă de autoritate religioasă?
 Că și aia e tot o transă de autoritate.
 Când îți zice preotul ce să crezi
 și cum să trăiești
 sau cu cine să votezi
 și tu nu contesti pentru că a zis părintele.
 Ești într-o transe de autoritate.
 Nu mă interesează altceva.
 Doar rezultatul
 transelor tale.
 Nu-mi pasă ce crezi.
 De aia văd, v-am dat exemple de mai devreme,
 nu mă interesează cum ajungi la un rezultat
 dacă tu nu fășeau altor oameni.
 Nu-mi pasă că ala credea sau crede încă,
 dacă e încă în viață, nu știu,
 că vorbea cu diavolul.
 Nu-mi pasă.
 Cât timp el se comporta ca un om valoros
 pentru societate și familie
 și a ajuns performant la nivel profesional, nu mă interese
ază transa din capul lui.
 Da sau nu?
 Nu mă interesează, nu vreau să aflu, nu vreau să crește,
 cred eu.
 I don't care.
 Ce mă interesează pe mine ca ghid în fața voastră este să v
ă pun în mână uneltele
 prin care să alegeți conștient strategia pentru a obține
 rezultate pe care veți să-l obțin.
 Pentru că majoritatea din nou, imediat, așa început cursul.
 Toți vrem rezultate.
 și-n spatele un rezultat,
 e altceva.
 Dar toți venim la curs sau la psihoterapeut sau unde mergem
 noi
 și zicem, vreau rezultat.
 Ce? Vreau să dorm mai bine.
 Sau, de obicei, majoritatea vin și spun, vreau să nu mai
 dorm prost.
 Vreau să nu mai am insomnii.
 Vreau să nu mai doară, vreau să nu mai plân, vreau să nu
 mai fiu trist.
 Da sau nu?
 Majoritatea dintre noi ne formulăm obiectivele negativă,
 modulul 3.
 You remember?
 Doar pentru scurtă recapitulară, pentru că vom folosi imed
iat asta,
 Vă ziceam că în spatele rezultatului întotdeauna este un
 comportament.
 Comportament care, atenție, acum ca să legăm și cu modulul
 5 și ceva ce facem astăzi,
 de foarte multe ori este automatizat.
 Mă trezesc făcând sau că am făcut ceva,
 fără să fii decis, conștient că fac ceva, m-am trezit făc
ândul.
 Dar de cele mai multe ori nu conștientizez legătura directă
 intrinsecă între comportamentul meu
 slash acțiuni, cum vrei tu să-i spui, și rezultat.
 Mă cert cu rezultatul de parcă a ajuns din senin acolo.
 Blestem, karma, mercuretrograd.
 Manifestare.
 Nemanifestare.
 E un comportament în spate.
 Vă dau un exemplu de transă zimnică în care sunteți voi
 automatizată,
 productivă,
 dar pe care nu conștientizați până nu o să vă zic eu imed
iat,
 și vă rog să o testați, să vedeți cum se schimbă complet,
 când o să ieșim în pauză de masă, în...
 ...tru oră jumate.
 Mersul pe jos, mă!
 Ia gândiți-vă un pic.
 Cât dintre voi mergeți pe jos,
 conștient, piciorul drept, ridic piciorul stâng, îl îndoi
 un pic,
 pun călcuiul primuar, după care apăs și merg, ridic picior
ul drept, ridic vârful, punct...
 Cât dintre voi faceți asta?
 Nimeni! Că ar dura un milion de ani!
 În schimb, ce faci?
 Îți iei direcția, cum o iei?
 Conștient, da?
 Îți iei direcția,
 și subconștientul îți educe și în timp tu te uiți pe scări,
 știi că urmează acolo ceva, rădiși piciorul sau te împiediș
i,
 dacă nu, să mai întâmplă, dar știi că urmează scări,
 sună telefonul, scoți telefonul, vorbești și scrisi și pe
 WhatsApp,
 te uiși și te vezi dacă e verde sau nu,
 și tu te duci în direcția în care ți-ați spus, bă, da sau
 nu.
 Transă!
 Mersul tău este automatizat, condus în mod subconștient,
 pentru că ai dat o direcție subconștientului tău
 Și ele au automatizat efortul.
 De aia, unii dau cu capul de semafor.
 Acum, 7-8 ani se jucau...
 Cum eram ala?
 Pokemon?
 Acum stă pe WhatsApp sau eu știu pe ce prost ea mai apărut.
 Revenim.
 Transa, himnotică...
 E un lucru excelent.
 E o superputere a noastră.
 e un mod regal de comunicare cu subconscientul nostru
 dacă știți să folosești limba lui.
 Vă dau doar două.
 Nu știu dacă vreau la damară, vreau să fiu sigur și după a
ia răspund imediat.
 Pe lângă transă hipnotică, mai sunt două moduri în care po
ți să comunici
 elegant și extrem de precis cu subconscientul tău.
 Unul e cel care nu ne place nouă și are mai mult loc în
 conscient,
 dar la un moment dat te prelua de subconscient, se numește
 consecvență.
 Consecventă și repetiție.
 Cu cât mai des
 și mai mult în timp repet o activitate,
 cu atât mai rapid
 va fi preluată de subconștienți și automatizată.
 Mersul pe jos, legatul la șireturi,
 condusul,
 spălatul pe dinți.
 Cum? Cititul nu, la început, nu, e chiar în aceeași categ
orie, dar e. Cum?
 Cafeaua, felul în care fac cafeaua, îmbrăcatul, majoritatea
 între ele ne îmbrăcăm cu aceeași procedură zilnic.
 Piciorul drept sau piciorul stâng.
 Avem aceeași secvență din momentul în care ne trezim până
 când ieșim din casă.
 Are sens?
 Avem o grămadă de lucruri automatizate în comportamentul
 nostru, ceea ce-i foarte bine.
 Dar asta vine să dovedească că atunci când faci asta conșt
ient,
 și anume, ia hai să fac eu conștient ceva consequent sufic
ient de mult timp,
 care e evident în favorea mea,
 ca la un moment dat să fie problemat de subconștient.
 Și cum se numește asta?
 Implementare de obicei.
 Implementare de obicei înseamnă să faci un lucru, atenție,
 nu greu, nu cu efort, doar să-l faci.
 zilnic ideal, operată de timp,
 până când se transformă la un om automatin și îți lipsește,
 dacă îl oprești.
 Asta este prima cale. De ce?
 De aducere dezvoltate cu ajutor subconștientului. De ce?
 Care e mesajul?
 Pentru subconștient, ceea ce tu repeti des devine prioritar
 și înseamnă că e important.
 Dacă tu repeti ceva, conștient decizi să faci ceva constant
,
 Subconscientă care este fratele tău mai mare spuneți,
 Stai, tati, de ce să faci tu efort?
 Am înțeles, te-ai lucrat vreo 3 săptămâni,
 văd că ai tras o calunie, hai, dă la mine efortul.
 Și te vei trezi că îl faci cu efort din ce în ce mai mic,
 până când devine automatizat și nici nu mai știi că îl faci
.
 De ce? A fost preluat că a automatizat de subconscient.
 Da sau nu? Are sens.
 Te rog?
 Da.
 Nu te aud.
 Mai zi mai tare.
 Exact, exact, exact, exact.
 Asta e prima cale. Deci, prin urmare, orice vezi face de a
zi inainte,
 constient, si atentie, aici e vinut un asterisc,
 asumat, pentru ca o perioada va fi inconfortabil,
 pana cand devine automatizat, da?
 Va va aduce rezultate in momentul in care devine automatiz
at.
 Hai sa va dau niste exemple.
 Mulți dintre noi avem automatizat mancatul nesanatos,
 binge watching-ul
 scrollatul pe telefon, binge watching înseamnă stat de an
...
 băulea la Netflix
 fără să fac nimic productiv, doar să zac
 zeci de episode la rând
 în loc să muncez la strategia mea de creștere la venturi
 financiară
 sau să mă educ financiară, ghici ce?
 pe Netflix sunt niște emisiuni foarte mișto de educație
 financiară
 pe Netflix
 dară mai bine mă uită la bunăciuni
 De ce să mă... Revenind.
 Exemple de obiceiuri pe care le puteți implementa cu consec
vență care să ajungă să fie preluate de subconșientul vostru
 și care să vă servească pe termenul vă garantez că mă veți
 căuta să mă îmbătați.
 Dacă vă țineți de ele peste 7, 8, 10, 15 ani. Vă promit.
 Investițiile.
 Lumea fuge de investiții pentru că au convingeri,
 aaa, îi joc la bursă.
 Nu, men, e o transa taia.
 La bursă nu se joacă.
 Sunt mai multe moduri de...
 Jucat la bursă, întregilile mele, sunt mai multe moduri de
 investiții.
 Investiții active, passive.
 Active înseamnă trading.
 Stai să citești cifre și nebuni,
 și să oscilați și... what the fuck.
 Nu despre asta vorbesc.
 Investiții passive.
 Îți stabilești un portofoliu,
 adică niște unelte în care tu să investești,
 dacă nu le cunoști tu, ia consultanță,
 educa-te, vorbește cu cineva care face asta,
 sunt consultanți foarte buni financiari,
 după care, lună de lună,
 ai de făcut două activități pe care îți recomand să le
 automatizezi.
 Nu o să mă crezi, testează, să vedem ce se întâmplă peste
 un an.
 Din toți banii pe care tu îi câștigi, puneți deoparte 10%
 sau 15%.
 Atât, nu-mi pasă suma care e.
 Eu îți promit, o să spui, bă, dar n-am cum.
 Ba, păcât punem, pariu, că dacă vine ceva în viața ta care
 nevoie să cheltui banii i-a lunar un an de zile,
 obligatoriu, cum e sănătatea,
 vei avea bani, da sau nu?
 E, comportă-te ca și cum e obligatoriu să pui deoparte 10-
20% din venitul tău, oricare ar fi el,
 100 de lei, 300 de lei, 1 milion, nu-mi pasă.
 Ăsta e primul lucru.
 După care, aceiași bani pe care i-ai pus deoparte, investeș
te-i cu automatizare lunar în baza unei strategii.
 din nou strategia nu trebuie să o cunoști tu, trebuie să o
 știe altcineva.
 Eu personal nu înțeleg sistemul de bursă, dar investez de 3
 ani de zile, automatizat,
 intr în fiecare lună, durează 5 minute, cumpăr ce am de c
umpărat conformul de strategii făcute cu un ghid
 și ies în fiecare lună, cumpăr, nu vând, nimic, zero.
 Și mi s-au automatizat efectiv, știu că am inclusiv notific
are la telefon,
 care îmi spune, mâine de să pui bani în cont.
 și iau bani și-i pun în cos, o-mătea și plec.
 Este-n obicei care, peste vreo 15-20 ani, e posibil să se
 servească?
 Zic.
 Revenind la a doua cale
 prin care poți recomani și cu supânșentul tău
 și pe-aia mergem mai departe și întroducem un concept nou.
 Recunoștință.
 Recunoștința pentru ceea ce ai
 deja.
 Senzatia de satisfacție pentru ceea ce ai deja.
 Nu e nimic mistic la recunoștință.
 Spirituală, puru-buru,
 este psiholog...
 E evident că pot fi interpretate și așa.
 Și n-am nimic împotrivă cât îmi aduce un rezultat.
 Eu vă zic din perspectivă psihologică.
 Recunoștința este o cale regală de comunicare cu subconșt
ientul nostru
 pentru că ne crează o stare de satisfacție,
 de liniște, de bucurie, de calm,
 de împlinire
 care sunt emoții
 iar emoțiile sunt o cale fantastică de comunicare cu sub
conscientul nostru.
 În funcție de ceea ce noi simțim,
 îi spune subconscientului nostru că acel ceva e bun sau rău
.
 Simți anxietate, frică, teamă, panică? Perfect!
 Subconscientul tău va zice
 Deci e problema aici.
 Simți bucurie, apreciere, liniște,
 Calnu'
 Vei vrea mai mult din acel ceva
 Si subconscientul tau va face sa ai mai mult din acel ceva
 Stiti oameni care invidiaza?
 Nu noi
 Uita-l si pe aia
 Uita-l si pe ala
 Cocalarul a furat, a facut adres
 In loc sa zica bravolui frate
 Ce o putea el sau ea cum a reusit?
 Bravolui, cat i-nuda in cap l-altii nu ma intereseaza
 Respect
 Și o să-ți pui un pic admirativ, un pic.
 Și în momentul ăla, prin starea emoțională productivă pe
 care te o simți,
 dai o direcție sub coșurentul tău care îți spune,
 a, deci vrei și tu asta? Perfect.
 Eu de vreo 12 ani, când am decis intenționează să fac asta,
 am început să admir oamenii care au,
 sau sunt, sau fac ceea ce eu nu am, nu sunt, sau fac încă.
 Am ceea ce o să-i admiri, efectiv.
 Oamenii bogați, prosperi, frumoși.
 acum nu mai e nevoie, stii?
 Charizmatici,
 relaxati, profesionisti, iar mi era mai efectiv,
 desi erau poate mai buni decat mine,
 si sigur erau mai buni decat mine,
 am exersat sa zic in mintea mea emozional,
 respect, bravoție.
 Bravoție,
 bucură-te de ceea ce ai.
 Ba, al dreacă ca magie,
 de la un punct încolo,
 Am început să obțin aceleași rezultate. Da, cu muncă.
 Cu alte strategii, da.
 Dar am început să fii eu, la rândul meu, admirat pentru cee
a ce înainte admiraam la alții.
 Bă, nu știu cum s-a întâmplat. Dar n-are nicio legătură.
 Că eu am admirat oamenii pe care vream să iam ca model și
 care vream să devin și eu.
 N-are nicio legătură.
 Te rog?
 Întreabă Vioreta, ești mai frumos decât până acum?
 Nu știu dacă ar fi posibil, sincer.
 dar de dragul discuției
 sunt mai
 nuanțat
 se vede mai ușor
 m-ați înțeles ce vreau să spun?
 mai este o cale, vă mai dau una, am zis că doar două, dar v
ă mai dau una
 relaxarea
 relaxarea
 în fața unui provocări îi spune sub conștientului tău
 am nevoie de tine
 Când în fața unei provocări te relaxezi,
 subconștientul tău primește mesajul,
 aici e nevoie să intervin eu să te protejez, să te susțin.
 Cât timp ești încordat, stresat, anxios, îngrijorat,
 rumedi constant ce poate să meargă prost
 și ești înconștient, cel puțin aparent, că ești în altă
 transă,
 îi spui subconștientului tău,
 A, n-ai nevoie de mine, perfect, eu te astept,
 când...
 You got this!
 Cu cât mai relaxat îți permit să fi
 și să renunzi la control și să exersează asta,
 în fața unor provocări,
 cu atât mai mult creativitate,
 curaj, inspirație,
 conexiuni și corelații,
 vei face în momentul în care va veni provocarea.
 Ați pățit vreodată să vă consumați atât de mult pentru o
 provocare,
 încât fix înainte cu o jumătate de oră sau o zi
 să-ți spui, ia că-mi bag picioarele frate, am făcut tot ce
 am putut.
 Mă f..
 A, ei!
 Ia, gata mă, fie ce-o fi!
 Și se iasă excerent?
 A-ți pățit sau nu?
 Ai renunțat la control, te-ai relaxat, ai zis, fuck it!
 Fie ce-o fi, premisa 14, fuck it!
 Nu știați?
 Nu v-am prea tot asta.
 Bă da, premisa 13 sau 14, câte? Premisa fuck it!
 În momentul în care faci asta, practic renunți la control
 și îl predai subconștientului tău.
 Ah, mențineți direcția.
 Mențineți intenția.
 Mențineți atenția.
 Renunță doar la încordare.
 În momentul în care te relaxezi, subconștientul prea
 controlul și apare starea de flux.
 Și starea de flux ce e?
 Senzația când îți pare foamea, setea, apare o stare intensă
 de creativitate,
 Te-ți vin idei, corelații, sincronicități să întâmplă,
 apar oameni care te sprijină fix pe ce aveai tu nevoie și
 înainte nu știai cum să rezolvi.
 Ați pățit?
 Aha, ok, cred că doar eu.
 Versus
 anxietate, încordare, îngrijurare, dialog interne productiv
 și nevoia constantă de a fi mereu în control.
 Nu, nu, fă tot ce poți, fă tot ce poți,
 dar fă o coactune relaxată
 și, în păcat, de la începutul plecării către obiectivul
 respectiv,
 Cu ieșecul.
 Împacă-te cu ieșecul.
 V-am spus la modul 3.
 Împacă-te din start cu worst case scenario,
 orice poate să meargă cel mai prost, împacă-te ca și cum ae
.
 Și fă oricum ce ai de făcut,
 pentru că îți promit că vei face cu o altă stare emoțională
 și rezultatul va fi diferit.
 Pe deoparte, se poate întâmpla imediat.
 Să se întâmple worst case scenario, dar ghici ce?
 Te mai surprinde?
 Te dă peste cap?
 Zici, bă, aia e.
 Dacă tu poți să-ți pui ție, am făcut tot ce am putut,
 ești safe.
 Sau, se poate întâmpla, te-ai împăcat cu vorbă că e senerio
,
 ai făcut ce aveai de făcut,
 și apăru rezultatul care ți-l doreai foarte mult și nici mă
car nu ai făcut burnout pe drum.
 Băi, ești prost.
 Burnout-ul vine din nevoia noastră de a face foarte multe
 lucruri
 pentru a obține rezultatul,
 pe care de altfel am putea să-l obținem pe o cale calmă.
 Linistita, blanda.
 A, e nevoie de intensitate de uneori,
 dar nu e nevoie sa ne crapam.
 Asta e transa productivitatii secolului nostru, sa stitiți.
 Tre' sa muncim pana la epuizare ca sa meritam ce o vrem sa
 obtinem.
 Nu, nu.
 Neproductiv.
 Si am fost si sunt si eu uneori in ea. Adica nu vorbesc din
 patii de expert.
 Doar ca am observat-o si am inceput sa zic asta nu, asta nu
, asta nu vreau, pot sa-l mai fac.
 Am inceput sa zic nu.
 Si ghici ce, tot se intampla chestia.
 Da, esti.
 Relaxarea.
 Exersați relaxarea conștientă în fața provocărilor, renunț
area la frică, sau acceptarea frici înseamnă relaxarea.
 Mi-e frică și poate să se întâmpe lucrul de care mi-e frică
. Ae!
 Funcționează și în cazul morții.
 Funcționează și în cazul morții.
 Mă întreba cineva, păi și dacă worst case-n eriu e moartea?
 Moartea nu este worst case-n eriu.
 Moartea este natural garantată.
 Face parte din contract.
 Și au ovocați mai buni ca tine.
 Nu ai cum s-o scoți,
 nu ai cum s-o negocieze,
 nu ai cum să fugi.
 Și atunci de ce să nă accepti?
 În momentul în care am auzit o vorbă, vorbind cu
 niște oameni apropiați,
 în momentul în care cât ești viu,
 accepti că o să mori,
 dar accepti, da mă,
 și mori cât timp ești în timpul vieții încă,
 abia din momentul în care îl încep să trăiești.
 Pentru că restul majorității oamenilor
 sunt de fapt într-un proces constant
 de luptă și amânare
 a inevitabilor.
 Constant.
 Când zici, bă, da, e posibil să crăp acum.
 Și te împaci emoțional cu asta.
 Nu o nu ne este frică de moarte, dragilor.
 Nu o nu ne este nefrică de suferință.
 Noartea uneori înseamnă suferință.
 Sau până mori înseamnă suferință.
 Sau necunoscut.
 Astea sunt singurile două în semnificația ale morții.
 Suferința până la moarte,
 boală, probleme,
 sau neconoscutul. Ce dracu-i dupa?
 Dar nu momentul morții ne sperie pe noi. Are sens?
 Gândiți-vă un pic.
 Ei, ghici ce? Ambele astea sunt în controlul nostru.
 În atitudinea noastră față de ce se întâmplă.
 Și vă ziceam aici.
 Emoțiile duc la un comportament și rezultat.
 Din fericire am lucrat până acum pe emoții. Știți ce?
 Ancorare, dezancorare, sumodalități.
 Gând
 sau reprezentare mentală, i-am zis noi în NLP,
 gând sau reprezentare, fix același lucru,
 față de ce?
 Față din stimul extern.
 Noul nu ne conduce viața stimul extern.
 Ăsta. Noul ne conduce viața reprezentarea noastră mentală
 despre stimul extern.
 Ce credem noi despre ce se întâmplă, ne conduce viața,
 Nu ce se întâmplă.
 Pentru unii oameni divorțul e final de viață, s-a terminat,
 îmi pierzi sensul de mamă sau de sot, sau de ce sunt eu ac
olo?
 Sotie, sot, ce sunt eu?
 Pentru alții e o fucking renaștere.
 Același eveniment. Da sau nu?
 Cunosc oameni care după divorț, chiar dacă urât, blând, nu
 contează,
 au renăscut, s-au transformat fizic, au slăbit,
 sau și-au schimbat gardăroba, sunt pe val.
 Același eveniment.
 Contează evidență, multe variabile subiective,
 multe,
 însă până la urmă, urmă, este atitudinea pe care am în fața
 ceea ce se întâmplă,
 care este din fericire în favorea mea, în controlul meu.
 Iar asta, în NLP,
 puterea de a decide ce înseamnă pentru mine ceea ce se înt
âmplă,
 Se numește recadrare.
 Re-cadrare.
 Există și cadrare,
 aia o face Ana Master.
 Are legătură cu vânzările,
 cu persoasiunea,
 cu carisma
 și cu influența oamenilor.
 Cadrare. Și-i un pic mai stufoasă, nu vreau să o dezvoltăm
 acum, e provocatoare.
 Re-cadrarea înseamnă a interveni pe reprezentarea mentală,
 a mea sau a altora,
 că aici vine puterea, a mea sau a altora,
 și a schimba cadru prin care el privește un stimul extern,
 eu sau el.
 Imediat.
 Am un exemplu pe care din nou, apropo, mi-a venit in timpul
...
 in timp ce explicam recadran, mi-a venit exemplul urmator,
 care de cand mi-a venit il folosesc de celelunatori si rupe
.
 Dar nu stiam inainte sa il predau.
 Adica nu l-am gasit intr-o carte.
 Mi-a venit intr-un moment de... ce incerc sa va spun?
 Chidocetdicit.
 Chidoceticit.
 Explicând recadrarea altor oameni,
 am înțeles că eu singur mi-a venit un exemplu
 pe care de atunci din 2018 s-a întâmplat asta,
 îl folosesc constant.
 M-am expus vorbind despre ceva ce credeam că înțeleg
 și l-am înțeles mai bine.
 Și cum am început ziua?
 Revenind.
 Fiți atentă exemplu.
 Mororles este un cerp.
 Să-l închid, zice.
 E închisment.
 E un cerc, da?
 More or less.
 Centru cercului. More or less, da?
 Câte grade are un cerc?
 360. Suntem de toti de acord. Mă bucur.
 Verificam doar. Ce înseamnă grade?
 Înseamnă un unghi care unește
 raza cercului cu centru cercului. Da sau nu până aici?
 E cineva care are altă anotinuie despre ce înseamnă grad?
 Matematic, eu nu mă gâmesc, chiar nu mă gâmesc.
 Sunt matematicieni, oameni care înțele matematică bine?
 Sunt care sunt? Mâna sus. Sunt greșeți până aici?
 Încă nu. Salut, bine ați venit.
 Ciao.
 Prieteni mei.
 Bă, tu ai venit special din stat terminit, am înțeles.
 Cum a fost borul?
 Ha-ha-ha! Binevenit! Ai că vorbim în pauză, altică.
 Deci, un grad, din cele trei, este 60,
 este o...
 linie dreaptă
 între raza cercului și centru cercului.
 Până aici, matematică de clasa 1, 2, 4, nu știu cât e.
 Fiți atenți, psihologi!
 Ce am făcut?
 Circunferință, eu prost, vezi? Te-am zis, adică...
 Ați sârit, l-ați provocat pe colegul ei?
 Stai mă, că ți-arăt unde.
 Calmați-vă un pic.
 360 de grade înseamnă că sunt 360 de poziții pe acest...
 cum se numește?
 Linii.
 Linii.
 Diferite. Înțelegeți un debat?
 Deci, dacă ar fi să plec de aici din punctul ăsta, călător
ind pe tot parcursul acestui circunferință,
 de diferință.
 Ajungând înapoi, total ar fi 360 de pași.
 Am înțeles corect? Egali!
 Dacă... bă...
 Dacă am zis EGALI
 și 360 de grade tu ții cu ursu,
 știu că...
 Mă urmăriți până aici, da? Nu glumesc. E clar ce vreau să
 spun?
 Fiți atenți, de fapt.
 Dar cum ar fi că aici, în centru, să nu mai fie vorba
 să fie vorba despre un cerc,
 și să fie vorba de un stimul extern.
 Cum ar fi că aici, în centru,
 să fie ceva ce mi se întâmplă mie în viață?
 Divorț, problemă, provocare, comunicare, om dificil,
 ceva, hazard, s-a întâmplat ceva.
 Câte?
 Metaforic.
 opțiunea aș avea să privesc stimulul extern.
 360. Înțelegeți în debat?
 Recadrarea
 înseamnă să nu accept singura interpretare
 sau unghi
 care mi-e disponibil pe pilotul automat să interpretez un
 eveniment.
 Stai!
 Tstststststststst
 Taci! Un pică...
 Taci!
 Sunt de acord, îl dă în pace un pic.
 Dacă mă duc în unghiul 1, gradul 1,
 și mă uit la stimul extern, să-i va vedea într-un fel, core
ct?
 Dacă mă duc în unghiul de aici,
 nu știu cât e,
 nu mă interesează.
 Și mă uit tot la stimul meu extern, la ce s-a întâmplat?
 Situația mea din viața mea.
 Voi vedea același lucru?
 Nu.
 Esența recadrării în LP înseamnă schimbând unghiul din care
 privesc o situație, situația se schimbă.
 Nu situația care s-a întâmplat îmi dă semnificația,
 ci felul în care eu o interpretez în funcție de unghiul din
 care privesc.
 Dar de cele mai multe ori noi nu facem asta.
 Nu ne întrebăm oare cum altfel aș putea să privesc.
 Pentru că asta înseamnă efort.
 Asta înseamnă energie consumată.
 Asta înseamnă ieșirea din transa de victimă.
 Transa de victimă este cea în care se întâmplă ceva,
 el stă aici, nu, asta-i situația, el e în afara cercului,
 priveste situația, îl privește cercul.
 Și spune, asta s-a întâmplat.
 Tragedie, dramă, trădare.
 Nu, s-a întâmplat asta, adică asta, și tu interpretezi.
 Are sens? Aici sunt reprezentări mentale, dragilor.
 360 de opțiuni de reprezentări mentale diferite
 în care tu poți să interpretezi o situație în favorea sau
 în defavorea ta.
 Vă dau un exemplu concret?
 că păreți confuzi.
 Hai să ne ducem direct pe mize mari, când am încălzit.
 Înmormântarea.
 Am lăsat un pic timp să vă văd fețele.
 Ce semnificatii are pentru voi?
 Mai tare, ce semnificatii are pentru voi?
 Cum e? Panică, mulțumesc.
 Pierdere, mulțumesc. Cum?
 Tristețe, despărțire, separare, început, onorare.
 Se simzați că te căută transderivăționali interesante?
 Aici e o misă, o misă mai mare.
 E același lucru cum se întâmplă acum.
 Doar că mai devreme a fost cu cățel, fără miză.
 Acum e mormântare, avem o miză, mai mare.
 Societatea noastră,
 datorită religiei
 de toate felurile,
 nu e un rita nume vinovat sau...
 Nu, nu.
 Semnifică mormântarea
 atât productiv că cine e productiv.
 Pentru unii de anumite religii, imormuntarea este o viata
 de-apoi.
 Pentru unii este final. Pentru alții e diavolul.
 La moarte te duci întântânga sau îndreapta. Dacă ești noroc
os, tu o iei pe mijloc, la purgatoriu, și mai aștepți un pic
.
 Semnificați-i, da sau nu? Dar fiți atenți, tot îmormuntare,
 doar că acum 1000-2000 de ani,
 Că era, nu știu, 500 de ani.
 Habar, nu știu, chiar nu știu.
 Dacii.
 Dacii, strămoșii noștri...
 Cum?
 Du-te!
 Dacii, strămoșii noștri,
 cultural vorbind și istoric pe această...
 ...aceste pământuri,
 când aveau mormântări,
 dansau,
 se bucurau,
 se veseleau, beau și se făceau muci.
 De ce?
 Pentru că pentru ei și nu numai la ei,
 și în alte culturi încă pe glob se întâmplă asta,
 în mormântarea vichingii și, da?
 În mormântarea era finalul unei dureri.
 Și începutul unei bucurii și o eliberare de rând și suferin
țe.
 Da sau nu?
 Nu zic eu istoric.
 Ce înseamnă asta?
 În mormântarea e cea care îmi dă semnificația?
 sau cultura,
 convingerea, religia,
 reprezentarea mea mentala.
 Reprezentarea mea mentala
 despre ce se intampla
 este cea care imi va da atentie.
 Emotia.
 Eu voi simti o stare emotionala
 in un rapor cu ce s-a intamplat,
 in un rapor cu cum interpretez ce s-a intamplat.
 Recadrarea în LP îți dă puterea să schimbi cadrul prin care
 privești o situație
 cu alt cadru care mai favorabil ție cu stări mai productive
.
 Fără să însemne auto-iluzionare, atenție.
 Fără să însemne auto-mințire.
 ci doar schimbarea unghiului din care privesc.
 Criza din 2008.
 Pentru foarte mulți oameni a fost tragică.
 Au fost dați oameni afara, pensionarii le s-au scăzut venit
ul cu 25%,
 de aceleași băsescu de care vorbam mai devreme.
 Pentru mine a fost o invitație la renaștere profesional,
 pentru mine, imediat.
 Pentru că în urma crizei din 2008-2009, eu a trebuit să dau
 un test profesional de știținile din academia de un an de z
ile.
 Adică dinci de un an. Un an și un pic, nu știu, pe acolo.
 Te atrezi să dau un test care, în urma testului, să îmi
 spună rămâi sau nu rămâi în sistem,
 25 de grile a trebuit să dau, după ce am învățat 4 ani.
 Cum l-am dat?
 A fost un test profesional în care a dat-o sistemul, deci
 nu doar eu,
 care ne-au pus în fața 25 întrebări cu zeci de legi de învă
țație de memorat,
 25 întrebări grilă, cred că cu unul sau unul de răspunsuri,
 nu mai știu exact, l-au complicat un pic,
 și dacă nimerei grila rămâneai în sistem, dacă nu, nu-mi
 contea că aveai un an de experiență sau 25 și ești aproape
 de pensie.
 Nu știu de aceea ce te referi.
 Nu mai știu.
 Nu știu, chiar nu știu de aceea ce te referi.
 Zi.
 ...si polițiiști.
 Să aibă microfon să audă și colegi din sari.
 L-a spus Marius.
 Și a spus să confirme Horia.
 Deci erau o placă de lemn cu triunghiuri, cu steluțe, cu
 cerchi...
 ...ci trebuiau să bage...
 ... să bage...
 ...nu știu...
 ... să bage fiecare piesă în gaura respectivă.
 Jumătate că polițiștii. Jumătate erau inteligenți și jumăt
ate erau forțoși.
 A venit cu o mordă asta de clasa în tăia la voi, mă, pe b
une.
 Andra, vrei să zici ceva?
 Te rog.
 Nu se aude? Galben?
 Vorbeai mai devreme de relaxare, de...
 Da.
 Așa am rămas eu însărcinat.
 Așa este.
 După trei ani în care m-am străduit, m-am înforțat, am fost
 teste,
 medicii spuneau că nu se poate, n-am france,
 am luat azi să i-a dati-o pe o...
 Da. Eu mă bucur de proces.
 Nu, dar așa este, nu glumesc. Chiar așa este.
 Chiar așa este.
 Mersi.
 Mândru.
 Cum faci diferenta dintre recadrare si deziluzionare?
 Adica daca te uiti la o problema si zici, ok, asta e o
 problema,
 versul se duce in alt unghi si zici, da hai ca e ok, ma
 descurci si asa...
 Pe baza rezultatului, matematic pe care il obtin, concret.
 Autoiluzionarea este trans.
 Adica foloseste vagul, abstractul, nepalpabilul.
 Recadrare, deziluzionare, deziluzionare,
 Recadrarea folosește ceva ce există, dar pe care tu nu te
 concentrezi.
 Deci o viziune mai concretă din al sănătă.
 Nu, o viziune mai bogată.
 Dar aceleași situație, tu nu pleci din situație.
 Vă dau un exemplu.
 Divorță.
 Tragedie.
 Panică.
 Singurătate. Tristețe. Deprimare.
 Recadrare auto-iluzionare înseamnă
 cine o să mă iubească, o să mă găsească.
 Sau o să-și dea seama ce a pierdut prostul proasta
 și o să vină înapoi la mine, așa că e la el responsabil
itatea.
 Este auto-iluzionare sau nu?
 Până la un punct.
 Recadrare înseamnă
 probabil că am încheiat lecțiile pe care le aveam de învăț
at cu această persoană
 și sunt liberi, deschis și disponibil acum
 să parcuri și alte lecții alături de una sau mai multe pers
oane.
 Și cum ajunge să ai această perspectivă?
 Prin antrenament.
 Tu vezi doar negativul.
 Prin antrenament.
 Recadrarea, ca și transa, nu știu dacă v-ați zis Marius, se
 antrenează.
 Recadrarea, antrenând-o, înseamnă din ce unghi nu am privit
 încă.
 Aia înseamnă recadrarea, ca antrenament.
 Din ce unghi nu am primit încă.
 Nu înseamnă că trebuie să alegi unghiul din care nu ai priv
it încă.
 Înseamnă doar că trebuie să conștientizez unghiul de care î
mi gândescă încă.
 Pentru că iau momente când am nevoie să iau o decizie
 și mă întreb o chei din ce unghi nu am privit tângă,
 văd alte unghiuri, nu-mi convin nici alea
 și o iau din ala la care m-aș fi dus inițial, fără recad
rare.
 Dar am mușchiul radarului.
 Și îți dau exemplul și mai concret,
 poziția a doua perceptuală.
 Modul 1.
 Și cât se vede celălalt.
 Da.
 Întotdeauna o situație care se întâmplă între noi doi
 va fi interpretat în funcție din ce poziție perceptuală eș
ti.
 Da sau nu?
 Da.
 Și atunci recadrare înseamnă mă duc în poziția lui ăla să v
ăd din ce cadru privește el.
 Da, și ți-a întrenezi antropositivă.
 Recadrarea se antrenează.
 Este un mușchi pe care e nevoie să îl antrenezi chiar și în
 momente fără miză.
 Așa de fapt începe.
 Mă duc în autobuz și n-am loc să stau pe scaun.
 Da, va-și fața jos pe toți care stați jos.
 sau am ocazia să îmi exersez mușchii...
 Hai, donă, nu știu, înventez eu. Înțelegi?
 Dar la...
 Acum am momentul să îmi exersez echilibru și fac și de aia.
 Dar efectiv, ca atitudine la mișto, ce înseamnă asta?
 Nu m-am nervat că de ce stau tot jos.
 Și am ales să găsesc un unghi din care nu mi s-a transform
at viața, dar nu sufăr.
 Mă amuz. Vă mai dau un exemplu, o să mulțumesc. Foarte bună
 întrebarea.
 Vă mai dau un secret.
 Și uite, îți dau și un exemplu concret acum și din altă m
ize.
 Mi-ai provocat mișto, să-mi mulțumesc.
 Cu-i place umorul?
 Ok?
 Deci avem o mesănătoșa capă.
 Umorul este semnalul inteligenței.
 Nu glumesc.
 Cu cât mai ușor știi să faci, să guști o glumă,
 sau să o faci, despre tine, auto-ironie, asta este cirașă,
 cu atât mai inteligent și matura emoțional ești.
 Fără să dai în bufonerie și mască,
 E alta discutie.
 Vorbesc cu cat mai usor vezi umorul într-o situatie
 si cu cat mai usor poti sa gucii un umor fara o iei
 personal
 si cu cat poti sa faci tu misto de tine fara sa te bufonere
zi atentie, fara clovnareala,
 cu atat mai inteligent te emozionalesti.
 Inchidem parenteza.
 Umorul de tip stand-up sau bancuri
 inseamna in realitate recadrare.
 Te duci... recadrarea prin umor ce inseamna?
 te duce cu mintea într-o direcție, crează un cadru, vorbind
 despre ceva. Da sau nu?
 După care, la final, vine punchline-ul și îți arată din alt
ă direcție o dumă.
 Ce am făcut eu mai devreme când v-am spus, vă voi dovedi în
 mod concret și irrefutabil,
 premisa, harta... țineți minte în momentul? Câți v-ați râs.
 Eu am știut asta și am făcut-o intenționat.
 am folosit cuvântul corect contextual, dar intenționat,
 pentru că știam că este ancorat cu clizeală.
 Da sau nu? Are sens?
 Și l-am folosit intenționat.
 Stand-up-ul de profesie înseamnă recadrare la nivel de ex
cerență.
 Crează un cadru, construiește niște așteptări,
 și când vine și îți dă punchline, nu așa se numește replica
 care provoacă râs,
 se numește punchline,
 de obicei o dă dintr-o direcție la care tu îmi tăi gândit.
 Că de-ai râzi.
 Și da, băi, ești prost, ce...
 Da sau nu?
 Vă dau o tecnică?
 O folosesc des cu voi.
 Dar cred că v-am mai zis-o.
 Dacă v-am mai zis-o, ae.
 Vă mai zic odată.
 De câte ori aud...
 De câte ori aud...
 Uite, vă dau și...
 Și și, vă dau două.
 Adică aceeași tecnică în două contexte.
 Unii dintre voi a zis și mi-a spus în pauză,
 și de câte ori ne vedem sau înscrieți,
 și vă mulțumesc pentru asta,
 Atât eu și cu mariul și cu colegiul meu, și vă place cum
 explicăm lucruri.
 Că, băi, e clar, frate, îmi place cum explici, e logvent, e
...
 Da sau nu?
 Cine a simțit că, bă, explici ușor, nu trebuie să face efor
ță, înțelegare, senși, ce-mi spuiți?
 Mulțumesc!
 Știi cum fac asta?
 Prilicadrare, dar nu-ți o fac tine, mi-o fac mie.
 În timp ce eu explic ceva, mă întreb constant
 cum poți tu să înțelegi greșit.
 Deci constant, în timp ce o explic,
 Mă pun în poziția ta perceptuală, ore aici, ore acolo, ore
 acolo, ore în spate,
 și mă întreb oare cum poate celălalt acum să mă înțeleagă
 greșit.
 Adică ce caut?
 Caut alte unghiuri din care ceea ce zic eu în felul în care
 am formulat-o,
 în momentul ăla, poate fi greșit înțeles.
 Are sens?
 Când găsesc
 și zic, opa,
 aici e posibil să înțeleagă greșit pentru că am folosit un
 cuvânt interpretabil.
 Stai în pic.
 Da, stai în pic.
 Când găsesc ce post o să înțelegi greșit, reformulez.
 Înainte să îmi zici tu că n-ai înțeles.
 Are sens?
 Ce am făcut este am folosit recadrare,
 adică m-am uitat din ce cadru postul să privești greșit,
 în raport cu intențiile mele,
 și am schimbat volum, am schimbat conținut.
 Am zis-o altfel.
 Hai să vezi cum s-aplică asta, nu mor.
 Când TU vorbești cu mine,
 sau eu,
 dar când TU vorbești cu mine,
 dacă vreau să te fac să râzi,
 Este o armă de seducții și astea.
 Mă întreb cum pot eu să înțeleg greșit în mod intenționat
 ce ai zis tu acum.
 Cum pot eu să înțeleg greșit intenționat ce ai spus tu acum
.
 Și că tu îmi spui ceva, eu voi răspunde la altceva.
 Și te-o să spui, ai ma că n-am văzut să zic aia.
 Zic, știu că nu e văzut să spui aia, dar asta m-am auzit eu
.
 Și începe o... Are sens ce zic?
 Se numește limbaș dublu.
 Double entendee, dublu înțeles.
 Flirtul,
 în seducție,
 nu poate fi acuzat legal
 pentru că folosește limbaș dublu.
 Adică nu poți să spui cuiva mai agresat sexual.
 Pentru că dacă iei doar cuvintele pe care le zice,
 vor fi interpretabile.
 Are sens?
 De-aia e greu de dovedit aluzia sexuală și...
 Deci, ce-i zis?
 Piansc arată bine azi.
 Sau i-am zis că îi stă bine cu cravată.
 Dar poți să-ți spui îi stă bine cu cravată?
 Sau poți să-ți spui îi stă bine cu cravată?
 Bă, da sau nu?
 Va fi înțeles diferit?
 Pentru că inclusiv prin ton poți să recadrez.
 D-ai să ne întoarcem.
 Te rog, Violeta, stai să vină microfonul.
 Am mai avut discuția, pe o anumită.
 Te-am contrazit și atunci.
 Și ai spus că, de fapt, ai recunoscut că la viteza cu care
 vorbești,
 ei goara na ceva înainte de curs...
 Ce fac?
 Ei ceva înainte de curs ca să ai...
 E ceva înainte de curs ca să ai...
 La viteza cu care vorbești,
 este imposibil tehnic
 să recadresc tu ceva.
 Și-ai spus...
 Cine se zează presupunele pe care le face?
 Stai puțin, ai spus că de fapt stai în flow.
 Ce?
 A zis că eu nu știu cine ia ceva înainte, tu sau...
 Nu fi rău.
 Înțeleg?
 Nu stai în flow, de fapt.
 Așa este.
 Și ce înseamnă flow?
 Hai să ne întoarcem un pic.
 Ai recunoscut că nu poți face asta?
 Nu am recunoscut așa ceva.
 Dacă de mânce vin și spun că fac fix asta.
 Dar fii atentă ce îmi zici tu.
 Tu zici așa, în punctul ăsta mic,
 în care tu crezi că sunt eu,
 conștientul, trasul, trațional, regid, matematic,
 când predau,
 nu ai cum să recadreți pe bandă rulantă,
 să vezi tu toate unghiurile.
 Și eu zic așa este.
 Pentru că intre într-o stare de flux,
 când predau.
 Și tu și eu și voi toți.
 Ați pățit să intrați în stare de flux?
 Dar m-am spus mai dereme, în care accesați resurse,
 conștiente sau subconștiente,
 abilități inclusiv.
 Parcă cumva ai vise să schimbă și personalitatea uneori.
 Și nu știi cum faci lucruri doar de țies?
 Stare de trans.
 Asta înseamnă că în momentul în care fac ce îți spun că fac
,
 eu vin să explic acum conștient
 ce fac,
 dar eu o fac în realitate în pilot automat.
 Are sens?
 Dar eu n-as putea s-o fac in pilot automat daca inainte n-
ar fi fost constientizata ca vreau s-o fac.
 Ca am invatat-o pe asta.
 Cum? Modeland paltul.
 Absolut, si am trenut.
 Si m-am intrat, ce faci asta?
 Si l-am intrat, cum faci asta?
 Pai ma intreb constant, dar a, ok, ia sa fac si asta.
 Si am facut-o de cateva zeci de ori, pana mi-a devint
 automatizm.
 Cand devine automatizm, nu mai stiu ce o fac.
 Este pilot automat.
 Dar sa ma multumesc foarte buna intrebarea.
 Da-mi o mana, Alex.
 Recadrarea are legatura cu disocierea si cu acuterea senz
oriala?
 Poate sa aiba, nu e neaparat.
 Deci recadrarea, la nivel de disociere, are legatura cu poz
itia perceptuala, ce am vorbit cu Alexandra.
 Eu sunt pe scena si vreau sa ma intreb din ce unghi ma int
aresti tu gresit acum.
 Si atunci ma disociez de mine fractioni secunda si presub
und ca nu stiu nimic de NLP si de recadrarea
 și aud pentru prima oră ce explich eu de pe scenă,
 și zic, bă, ai vorbit cam vagă.
 Și mă întorc înapoi în mine,
 și folosesc un limbaș și mai precis,
 ca să fiu sigur că scad șansele ca tu să înțelegi greșit.
 Asta, da, este disociere.
 În realitate, mă rog, în general,
 nu e nevoie să faci disociere.
 E nevoie doar să stai pe scaun
 și să te întreb tu pe tine,
 hmm, din ce unchi-n am privit încă?
 Tu pe tine, nu cu nimeni disociat, tu pe tine.
 Hai să ne jucăm cu ceva, vrei?
 Vrei?
 Puneți-vă, nici nu vreau să știu la ce vă gândiți, puneți-v
ă pe hârtie, pe laptop, pe telefon, pe ce vreți voi,
 notați-vă acum în momentul ăsta,
 trei provocări din viața voastră.
 Probleme, provocări importante pentru voi.
 Nu-mi pasă ce puneți acolo.
 Nu trebuie să îmi spuneți, nu o să vă întreb, nu o să împă
rtășiți cu nimeni.
 Puneți efectiv pe hârtie.
 Trei provocări.
 Formulează cum vrei tu.
 Cum simți tu că e important? Formulează.
 Am asta, s-a întâmplat asta, trăiesc asta, m-am săturat de
 asta. Cum vrei tu?
 Trei. Minimuna ideal, trei dacă ai curaj.
 Nu o să te întreb, nu o să împărtășești, ești doar tu cu t
ine. Așa că fii sincer.
 Poate treci printr-un efort. Poate durează mult să obții ce
va.
 Poate ceva te doare in relatie cu cineva.
 Bun.
 Daca ai scris minimuna, mai departe este treaba ta daca iti
 scrit 3.
 Vreau sa priveci pe prima sau pe care vrei tu, alege-o tu
 pe care vrei tu.
 Citesc-o inca o data.
 Și înainte să o citești încă o dată,
 închide ușor de tot ochii,
 nu o să dureze mult, durează 5 secunde, ce urmează, să te
 rog,
 închizi ușor de tot ochii
 și te gândești la o persoană
 în care ai foarte mare încredere că
 s-ar descurca de minune în provocarea pe care tu o ai.
 Poate să fii un om pe care îl cunoști, poate să fii un om
 pe care nu îl cunoști,
 dar care știi că a trecut prin această provocare sau știi
 că s-ar descurca fantastic.
 Oricine ar fi.
 Elogiaz-o, gândește-te la ea, onureaz-o
 și pentru câteva momente, du-te în poziția perceptuală a
 lui sau a ei.
 Devino el sau ea.
 Câteva momente.
 Ca și cum.
 devii el sau ea pentru cateva momente, da voie ca exper
iente lui sau ei,
 convingerilor lui sau ei, abilitatilor lui sau ei, sa faca
 parte din tine pentru cateva momente.
 Ca și cum presupui și îți imaginezi
 că ești el sau ea
 foarte bine
 și între deschizând ușor de tot ochi
 fără să-i deschizi complet
 te uiți din nou
 la prima situație, provocarea pe care ai scris-o acolo
 iei pixul
 în mână
 și fără să contești, și fără să te lupti,
 găsește măcar un unghi
 din care ai putea privi
 dacă ai fi el sau ea
 și care să fie
 diferit decât al tău,
 poate chiar benefic.
 Și răspundeți acum la următoarele întrebări, poți să-ți rin
otezi
 și să răspunzi după aia? Sau poți să răspunzi în timp ce
 vorbesc eu cu tine?
 Din ce unghi n-am privit încă
 această situație?
 Din ce unghi îmi e ușor să privesc pentru că sunt prea obiș
nuit
 și a devenit un automatizm?
 Din ce unghi mi-e greu să privesc?
 Pentru că nu sunt încă obișnuit.
 Dacă ar fi să fie un beneficiu cât de mic
 al acestei situații,
 Care ar fi?
 De ce e bine, chiar și la nivel microscopic,
 că trec prin asta?
 Oare în trecut am trecut prin situații grele și provocato
are, dureroase, poate?
 Oare în trecut am trecut prin situații grele și provocato
are, dureroase, poate?
 Care au fost în realitate binecuvântări mascate?
 În trecut.
 oare în trecut?
 Am trecut prin situații provocatoare, dureroase,
 care au fost în realitate
 binecuvântări mascate?
 Cum e posibil să fie același caz și acum?
 Cum mă crește?
 Cum mă maturizează?
 Situatia prin care trec acum.
 Și acum, citiți din nou provocarea voastră.
 Doar citiți-o, nu trebuie să faceți nimic.
 Citiți din nou provocarea voastră, pe care ați ales-o iniț
ial.
 Cine a constatat că simte ceva diferit în bine față de ceea
 ce a scris?
 Uitați-vă în sală.
 Diferit în bine.
 Nu trebuie să-mi spui, mulțumesc mâna jos,
 nu trebuie să-mi spui la ce te-ai gândit,
 nu trebuie să-mi spui din ce unghi ai privit.
 Însă ai pus pe foaie niște provocări
 față de care intuiesc, dacă ai făcut ce te-am ghidat,
 simți ai anxietatea, îngoasă, ne-ai niște supărare, tristeț
e, furie.
 și s-a schimbat un pic măcar ceva în bine,
 doar, atenție, punându-ți niște întrebări diferite.
 Fără să lucrezi pe ele, încă, doar punându-ți niște întrebă
ri diferite.
 Cum vi se pare asta?
 Fără microfon, sunt curios.
 Go!
 Pentru că...
 Deci, dă-i micul.
 Fii atent ce zice Alex acum.
 Mișto pentru că am altă perspectivă.
 Stop Alex să-ți mulțumesc. Fii atent.
 Am altă perspectivă
 înseamnă asta.
 Am găsit alt unghi
 din care să privesc aceeași fucking situație.
 Perspectiva
 multiplă
 înseamnă libertatea.
 înseamnă libertate.
 Cu cât mai multe perspective ai la îndemână să alegi prin
 care tu îți filtrezi viața,
 cu atât mai liber ești și mai bucuroși și mai fericit.
 Cu cât mai puține perspective ai prin care îți trăiești via
ța,
 oamenii le numesc principii.
 Eu am un principiu, dom'le.
 Cu atât mai rigide posibil să devii.
 Pentru că principiu poate să fie valoros într-un context și
 limitativ înaltul.
 Principiu adevărului, probității morale, dom'le.
 Sincerității până unul altă.
 Că trăim într-o societate.
 S-ar putea să nu se folosească.
 Dacă trece pe lângă tine o femeie agresată fizic
 sau sângerând în orice sens, se ascunde de pe o mașină
 și vine în spatele ei un bărbat cu un cuțit și te întreabă
 unde s-a ascuns.
 Îi zici adevărul?
 Exagerezi intenționat, dar înțelegi unde bat?
 Ce e corect, valoros, util,
 moral într-un context nu mai este la fel
 când se schimbă contextul.
 Ajung la voi!
 Perspective diferite.
 cu cât mai multe perspective am din care pot să interpretez
,
 cu atât mai flexibil mental sunt și cu atât mai bogat am h
arta mentală.
 La magistratură nu sunt sigur dacă mai este valabil,
 știu că aveam colegi în sală care erau pe acolo, nu trebuie
 să-mi confirm acum,
 doar vă spun că de acolo vine exemplu.
 Acum ceva timp, când eu în sum, l-am în calcu să mă duc
 spre magistratură în academia,
 că nu mă vedeam stând în poliție, eram încă în academie și
 știam că nu ies la pensie din poliție,
 luam în calcul la un moment dat să mă duc spre magistratura
.
 Și m-am interesat ce înseamnă examen la magistratura.
 Printre multele, nu știu, examine, multe lucruri de învățat
, teste, tăcâpe care dădau cei din magistratura,
 din nou nu mai știu dacă mai e valabil sau nu.
 Era un exercițiu care mi s-a părut fascinant de provocator
 și pe care l-am păstrat în mine ca...
 ca valoare de exersat și ca abilitate de exersat, care
 presupunea să tragi un bilet cu o speță,
 s-o argumentezi, în funcție de ce crezi tu despre ea, s-o
 argumentezi.
 Eu cred că, pentru că, prin urmare, tragem concluzia că u
itați relevanta...
 să-ți iei o pauză de 3 secunde și să contraargumentezi.
 Adică aceeași speță, tot tu cu harta ta, s-o argumentezi și
 pro și contra.
 Și să-ți pui pe de o parte, pam-pam-pam-pam-pam-pam.
 Pe de altă parte, în același timp, pam-pam-pam-pam-pam-pam.
 Cei care puteau să facă asta, i-ar luați în calcul pentru a
 merge mai departe, pentru că înseamnă că poți să se despart
ă de propriilor convingeri,
 ca să acceseze cât mai multe perspective.
 E util asta la un judecător sau procuror? Mă gândesc.
 Versus cei, doar asta e adevărul. Atât nu există... da sa
 ma cu... asta e adevărul.
 Nu știu cum să spun, dar eu vreau un judecător sau procuror
 care lucrează pentru stat flexibil mental.
 Asta înseamnă recadrare realitate. Din ce cadru n-am privit
 încă?
 Există sute mii de cadre pe care noi le folosim zilnic.
 Există cadrul de victimă,
 există cadrul de agresor,
 există cadrul de salvator,
 există cadrul de anarhist,
 există cadrul de om spiritual,
 există cadrul de om religios, care e diferit,
 un pic.
 E străcat de mi se rupesc, se ardă toți.
 Mi se-nfie bine.
 Bă, da sau nu?
 În funcție de cadrul pe care...
 Știți cum suntem cu cadrele astea?
 Sunt ca niște ochelari pe care noi avem pe loc, colorați.
 În funcție de ce ochelari îți pui pe ochi ca și culoare,
 vei filtra realitatea,
 ce se întâmplă în viața ta,
 și nu vei avea acces la ea, ci o vei colora.
 E, efectiv, vei constata că arată în altfel.
 Schimbând ochelari, dându-ți ochelari jos,
 Vei constata similitudini cu ce vedeai înainte, mari poate,
 dar nu identic. Da sau nu?
 Recadrarea
 înseamnă alegerea intenționată a cadrului favorabilție.
 E ca și cu metaforic din nou, intri într-o clădire,
 și sunt acum clădiri de birouri care așa sunt construite,
 că de acolo mi-a venit metafora,
 Intri într-o clădire, te duci la un etaj care vrei tu.
 Cu geamuri.
 Ai văzut clădire de birouri că toate au geamuri pe toate pă
rțile?
 Te duci în centru clădirii, în centru etajului,
 oriunde te-ai uita, față, spate, stânga, dată, vezi geamuri
.
 Da sau nu mă urmăriți până aici?
 Afară e aceeași realitate.
 Dar arată la fel dacă te uiți pe alt geam?
 Dacă schimb fereastra prin care te uiți,
 arată la fel?
 Nu, se vede altfel.
 Dacă schimbe tajul,
 aceleași clădirii, te uiți la aceeași realitate,
 te următești mai sus,
 mai arată și mai diferit, corect?
 Asta e recadrarea.
 Din ce un și de la ce înălțime
 și pe bază acelei convingeri mă uit la viața mea.
 Imediat că era aici Matei, dacă rețin bine, nu?
 Elena, te rog.
 Funcționează?
 Da, s-aude.
 Mulți gânditori, psihoterapeuti și filozofi,
 descriu exercițiul pe care l-ai zis tu de antiteză, cumva,
 de văzut același eveniment sau subiect sau idee în antiteză
,
 ca fiind un extern. Adică cel mai bun exerciție...
 Fii atent că eu nu zic antiteză, eu zic diferit doar.
 Antiteză înseamnă opus.
 Da.
 Eu zic doar că până ajungem să-l vedem opus, putem să-l ved
em un pic mai bine.
 Adică pe nuanță, ca la radio.
 Mai tare, mai încet.
 Antiteză, mă tei, dacă a înțeleg corect,
 înseamnă să mă duc aici.
 S-a întâmplat ceva rău.
 Și ce poate să întâmple bine? Complet, bine.
 Ăsta e antiteză, complet.
 Eu vin și spun, bă, e posibil
 să-ți întâmple ceva rău. Și în ciuda
 ceea ce s-a întâmplat rău, ce s-a întâmplat și
 un pic de bine, măcar.
 Și atunci e o nuanță, dar nu e
 antiteză.
 Ce voiam să zic, e că
 ei descriu asta ca fiind cel mai bun exercițiu de dezvolt
are a gândirii critice
 100% de acord
 în care creezi 2 instanțe
 în completă antiteză
 complet de acord
 experimentul Schrodinger
 nu văd corelația
 fisica de subcutie
 există și nu există în același timp
 corect?
 știți experimentul Schrodinger?
 imediat
 experimentul Schrodinger simplist vorbind
 A plecat de la faptul ca o pisica pusa sub o cutie nu este
 garantat vie sau moarta,
 pana cand nu ridici cutia sa o verifici.
 Are sens? Simplist, ca e mai complicata.
 Asta ce inseamna?
 Pana cand sa ridici cutia sa o verifici, este si vie si mo
arta in același timp, potențial.
 Ajun la voie? Filosofic, in mod evident.
 E lafele si cu ce se intampla.
 Potențiale și bine și rău, în funcție de ce ale eu să
 interpretez.
 Ca unchi.
 Dar e similar, nu e chiar ident.
 Dar sunt de acord cu tine, este, nu știu dacă cel mai bun,
 care fie în călcarea de metamodel,
 dar este unul dintre cele mai bune metode de antrenamentii
 critice.
 Complet de acord cu tine.
 Și mersi.
 Ok. Și mai am ceva de vizit.
 Te rog.
 Corolar la tot ceea ce ai spus tu până acum.
 Da.
 Apropo, tot ce ai spus despre subiectul ăsta.
 Există și capcana, în care poți să intri,
 în care ajungi să ai o criză existențială despre faptul că
 nimic nu este real
 și că dacă tu poți să-ți alegi realitatea pe care o preferi
.
 Așa este, este o extremă foarte neproductivă.
 Da. Și vreau doar să aduc chestia.
 Și îți mulțumesc pentru asta, da, este nevoie să fim atenți
 acolo, pentru că dacă ești un om inclusiv științific
 și nu zic eu ce fizica quantică,
 noi nu existăm în forma în care ne vedem unii pe celălalt.
 Noi nu existăm. Adică ce vezi tu?
 Culoarea nu există.
 Mă aițineți de ce e culoarea?
 Culoarea albastră este tot ceea ce în realitate este fix ne
albastru,
 dar care se întoarce spre tine la nivel de este respinsă de
 bluza mea.
 Pentru că bluza mea nu e albastră,
 că dacă ar fi albastră, ar primi focusul lumina.
 Unda. Nu știu cum să făt tonii, nu știu cum să-i exclui.
 Nu știu cum ți-ai schimbat.
 Pentru că nu există albastru,
 e respins și vine către tine.
 Și ce vine către tine,
 a primit numele de albastru.
 Dar în realitate nu e albastru.
 Mă duc mai departe.
 La nivel micro-micro-microscopic,
 cu cele mai înalte și mai performante
 unelte de micro-observare,
 nimic solid în lumea asta nu există.
 Ba, s-a facut chiar inclusiv, a dat cineva o reprie care mi
-a stat în cap.
 Și e omul cu capul mare de astrofizică și nebunit.
 A zis că dacă am scoate tot spațiu din această planetă, tot
 spațiu,
 l-am trage cu seringa, cu o pompă, l-am scoate complet,
 și ar rămâne 100% doar masa, adică concret, solidul.
 Toată planeta ar putea fi redusă la nivel solid, la un cub
 de zahăr.
 Dacă am scoate spațiu.
 Deci noi nu suntem inclusiv la nivel de științific quantii
 cum vreți voi, cum ne vedem și ne percepem.
 Dar e periculos să te duci în paradigma aia, dacă nu ai un
 pic de răbdare, cunoștiință, ghidaj, să furi etape.
 De aia eu nu sunt de acord cu furatul etapelor.
 Pentru că e posibil să te duci, a, dacă nimic nu există,
 hai să mor pe toți.
 Că nu există, hai să mor pe toți.
 Hai să sparg bani, hai să dau foc la cască.
 Totul e iluzie.
 Da, dar deocamdată, în paradigma în care trăim noi acum, il
uzia asta doare.
 Dacă nu urmezi regulile iluziei.
 Așa că atât timp cât suntem în iluzie asta,
 încurajarea mea, și îți mulțumesc, Matei, că ridicată-l în
 fileu,
 este hai să jucăm după regulile iluziei,
 dar cât mai în favoarea noastră, gen să fim fericiți împl
iniți cu bani mulți să dormim bine.
 ca adevărul
 îl aflăm noi oricum, mai târziu,
 dar deocamdat, hai să ne concentrăm să ne fie bine, hai să
 reducem anxietatea,
 hai să ne creasă calitatea somnului,
 să înțelegem mai bine cu partenerul partenera,
 să avem mai mulți bani, acele minciuni pe care le folosim
 ca să cumpărăm noi chestii sanghi, știi?
 Mai să avem mai mulți de aia.
 Și după aia ne concentrăm pe salvarea sufletului și cât de
 mult spațiu între noi sau nu.
 Vreiți așa?
 Ca ne concentra pe iluminare din start
 și pe hai să caut iluzia vieții
 fără să-ți treci pe niște etape de vindecare emoțională și
 maturizare, mă aș risca să spun,
 s-ar putea să te bagi de niște transe neproductive.
 Are sens?
 Te rog, laurentiu, dacă ții minte bine.
 Salut! Mi se pare foarte bun comentariul lui Matei.
 Suta la suta, foarte pertinent.
 Cumva tu când ai spus argument
 Contrargument. Cam asta se înțelegea. Poziții diametralu cu
 S.
 Îți mulțumesc că ați ridicat-o.
 Și da, adică mi se pare esențial că da, mai există și punct
e intermediare.
 Nuanțe.
 De altfel și cu psicalușor din găria, același lucru, că e
 tot din fizică cuantică, da?
 Poate să trăiască, poate să nu trăiască, dar fizica cuantic
ă spune de fapt că există mai multe particule
 până în momentul în care există un observator care decide
 care este particu la poziția și care se cheamă superpoziție
.
 Ne explici tu, te rog, frumos experimentul double slide?
 Nu cred că știu.
 Îl știi tu?
 Bun, păscurt, zi-mi plist.
 Simplist. Te rog.
 Dar asta mi se pare esențial.
 Eu am făcut cumva legătura asta acum.
 În momentul în care observatorul decide poziția unei partic
ole,
 aia se cheamă superpoziție.
 Și este exact ce ne spui tu acum.
 Este o altă explicație cu altă paradigmă a ceea ce spun eu.
 Sunt de acord complet cu tine.
 Fii atent de bine.
 Experiment foarte interesant.
 Vă recomand să vă duceți pe YouTube și să vă pregătiți cu,
 nu știu,
 vă țineți de scaun când vă uitați la asta.
 Este un experiment, are mai multe variante, adică il veți g
ăsi în diverse feluri de explica, de fizică quantică.
 Double-slit nu știu cum se numește, o să încecăm să-l punem
 pe grupă de Facebook dacă-l găsiți, cine știe, vă rog să-l
 puneți pe Facebook dacă-l găsiți, care zice așa.
 Simplist, din nou, nu știu fizică quantică, o iau doar conc
luziile.
 Se iau în perete, înainte de perete se pune un filtru cu
 două fante, de aici double-slit, da, se pun două fante.
 Mai înainte de acele două fante, se pune un pistol cu foton
, dacă ține minte bine, nu mai știu.
 Cu laser, fotoni, nu știu exact.
 Care ideea? Laserul trage cu fotoni, fotoni trec prin cele
 două fante, lasă o urmă pe peretele care este la final, da?
 Adică în funcție de cum au trecut prin fante, lasă o urmă.
 Mă urmăriți până aici? E logic.
 Fiiți atât ce s-a întâmplat.
 Din greșeală, din câte știu s-a observat chestia asta.
 Dacă în încăpere care coordonează experimentul,
 este minim o persoană
 care apasa pe buton, nu trebuie să facă altceva.
 Buton care trage cu fotoni prin cele două sliduri dă urmă
 pe perete.
 Urma de pe perete
 este diferită de fiecare dată
 versus situațiile când nu e nimeni în preajmă,
 e programat sistemul, se pleacă din încăpere,
 se trage, se întorc cu oamenii să constate.
 Concluzia, de cât de ori este cineva în încăpere care să
 observe experimentul,
 urma de foton de pe băret este diferită.
 Concluzia, și mai mind-blowing, de cât de ori este un
 observator prezent să observe un fenomen,
 rezultatul e diferit.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 Aici e o problemă.
 acestu experiment.
 Nu mi s-ar schimba rezultatele, da sau nu?
 Si e nevoie doar sa devii observator.
 Adica sa esti de pe pilotul automat
 si sa-ti pui intrebarea disociat
 din a doua putine perceptuala.
 Pe baza ce convingeri
 ma comport eu acum?
 Pe baza ce programe?
 Ce e important pentru mine de sustin punctul asta de vedere
?
 Unde e posibil sa gresesc?
 Unde e posibil să exagerezi?
 E posibil să vreau să am dreptate sau să caut adevărul?
 Că e posibil să am nevoie de dreptate, mai des decât adevă
rul.
 Au sens întrebările astea pentru voi.
 Și sunt toate inconfortabile pentru că te bagă în observ
ator.
 Revenind.
 Exemplul de recadrare.
 În primul rând vreau să facem altceva.
 Să vă dau, că ne apropiem ușor, ușor de pauză.
 Sunt două forme de recadrare.
 Ați înțeles în mare ce înseamnă recadrare? În mare.
 Înseamnă să decid sau să caut,
 noi, întâi, să caut, mulțumesc,
 să caut unghiul, cadru,
 din care vreau să privesc o situație.
 Și mai concret,
 E un peste, da?
 Cine vede trei peste in linii?
 Așa, vă-nbăgat întotdeauna să bună. Bun.
 Fiți atenți.
 Care e victima?
 Dacă pun cadrul ăsta,
 Victima e ăsta. Da sau nu?
 Dacă mă uit doar la cadru, dacă primez cu un cadru,
 zic că...
 Ăla micu' am mâncat abelito.
 E grill.
 Grill filet.
 Dacă pun cadrul ăsta,
 ăsta a mijlociu atăiat-o și ăsta e salvat.
 Că îl mănâncă ăsta păsta. Da sau nu?
 Asta înseamnă recadrări.
 Vă dau un exemplu și mai cinic?
 Îștiu de la Mario, sub asta, și mi s-a ridicat părul pe mâ
na când l-am auzit prima oară.
 E un film, nu știu cum se numește,
 care începe
 cu zoom-in
 pe un copil blond
 cu ochii albaștri
 îmbrăcat ca un copil
 cred că avea o uniformă, jucăușă
 cu o muzică senină
 care merge pân' iarbă
 și cadrul se mărește în timp ce timpul trece
 Suntem așa încet, zoom out, zoom out, zoom out, zoom out.
 Și privind doar cadrul ăsta, dacă nu s-ar mări mai departe,
 ai vedea un copil senin cu bucle, blondine,
 un păcat liniștit, bucuros, voios.
 Și pe măsura ce se mărește cadrul,
 iese la suprafață,
 că este îmbrăcat un uniformă de nazist
 și face parte din școala de condiționare a naziștilor
 și el dansează sau se bucură sau se plimbă pe lângă un lagă
r
 unde fix lângă el mii de oameni ard și mor zilnic.
 Dar el e dintre aia arieni, n-are griji.
 Și vin și te întreb, dacă ți-aș lăsa doar cadru
 copilul cu bucle bălaie, cu ochii albaști,
 Ai simțit același lucru?
 Față de mărirea cadrului și includerea și lagărului de lâng
ă?
 Da sau nu?
 Probabil că nu.
 Aici e o roare.
 Condiționează copiii de mici să credă în diferențele fizice
, inferioare și superioare.
 Și ai avea dreptate să faci asta.
 Dar dacă ți-ai lăsat doar cadrul copilul cu bucle bălaie,
 ce-i spune?
 Oooo
 Oooo
 Ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
ujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujujuj
uj
 Udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi udi
 udi udi udi udi u
 și e de nivel foarte avansat.
 Robert Dilts, de care ați auzit la
 piramidă, este cel care a scos acest tipar la suprafață,
 modelându-l pe Bandler, că el așa vorbește,
 Bandler, numai cu replici.
 Și prin acest slate of mouth,
 voar vorbind cu maică sa,
 i-a schimbat convingeri
 și a vindecat-o de cancer.
 Doar atât de puternic e plințat
 atât de puternic că-i trans-achimnotic.
 O să ajungem și acolo.
 E modul 3 de master.
 N-am uitat, scuze-mă un pic. N-am uitat.
 Asta înseamnă recadrare.
 Cadrul ăsta e cel pe care îl am pe pilot automat.
 Prima, care am vine minte pentru că așa așa-s obișnuit.
 De-aia v-am pus întrebarea mai devreme.
 Cum sunt eu obișnuit să privesc și de-aia meconfortabil?
 Cadrul ăsta
 e cadrul și mai mare în care
 nu mi-e ușor să privesc,
 Dar aș putea, dacă mă întrenez.
 Cu cât mai multe cadre poți să conții în același timp,
 ca fiind posibile,
 că nu există adevăr suprem,
 cu atât mai multă libertate de alegere
 și de emoții ai.
 Pentru că, dragilor,
 emoțiile noastre sunt o consecință a cadrelor prin care
 privim viața.
 Poți să trăiești viața ca fiind o minune?
 Sau poți să trăiești viața ca fiind o blestemă?
 Stările tale emoționale, provocările, atitudinea, comport
amentele vor fi diferite
 nu pentru că trăiești în România,
 ci în funcție de cadrul pe care îl privești.
 Ce bine că m-am născut în România,
 unde sub 2% din populație, după ternarea unei facultăți,
 continuă să se educă pe cont propriu,
 sub 2% statistic, poate mai puțin.
 Și acum o să spui, cum dracu mă e bine, ești prost la cap?
 Dar tu îți dai seama cât am eu de lucru?
 Îți dai seama cât am eu de lucru dacă 98% încă nu știe de
 mine?
 Îți dai seama că potențial de business am?
 Trebuie doar să ajung în fața lor
 și să știu să comunic cu ei să creez raport cu hărțile lor
 mentală ca ei să îmi devină clienți.
 E un cadru?
 Sau?
 Ce dracu' te apuci de traininguri?
 Cine gâtul te vine la cursurile tale de 200 euro pe luna
 cand oamenii nu aveau ce manca?
 Esti prost? Sub 2.000 de oameni se o educa.
 Si sa nu ma apuc.
 Pentru ca n-am de un sum clienzi.
 E alt cadru?
 Si e aceea situatia.
 Asa mi s-a zis.
 Cand m-am apucat de traininguri
 si de educatia, am mai spus, ce faci tu, educatia in
 Romania?
 BAU!
 Nu te bagi soferi patiri, faci mai multi bani.
 Da.
 Te rog, vrei sa intreb ceva.
 Daca vine coloaga.
 V-am sa clarific recadlarea. Care e relatia dintre recadl
area si transa?
 Pentru ca ai zis ca sleight of maw metacadlarea este unelta
 a transei.
 Recadlarea, care e relatia ai cu transa?
 Ce intrebare excelenta, Marius.
 Absolut super.
 Te-ai zicat de la relaxare că era unealta pentru transă și
 ai sări la recaderea aici și acolo am rămas.
 Perfect. Fii atent. Excerente întrebarea și îți mulțumesc.
 Nu asta.
 Transa himnotică.
 Ce ziceam că avem aici în subconștient?
 Convingeri, valori, răni, situația întreoare pe care le-am
 trăit?
 Pe care, atenție, situația întreoare pe care le-am trăit
 le-am memorat emoțional și cognitiv, poate pe unele,
 formându-ne niște convingeri despre ce ni s-a întâmplat
 și formându-ne niște cadre prin care arămează să trăim viaț
a din momentul ăla. Da sau nu?
 Dacă ți se întâmplă să te latre câinele și tu instalezi o
 fobie de câini,
 din momentul ăla s-au întâmplat două lucruri.
 Unu, ai semnificat câinii ca fiind ceva periculos
 și 2. prin filtrul de câini sunt periculos, tu vei vedea to
ți câini de acum încolo.
 Da sau nu?
 Fiiți atent ce face transa.
 În stare de transă, folosind transa terapeutică și conversa
țională,
 dar terapeutică e mai eficientă,
 ne putem întoarce în timp, în momenten care am tras conclu
zii
 și am semnificat niște experiențe în defavorea noastră,
 să ne punem un fundic așa, ca niște observatori invisibili,
 lângă noi cei de atunci, guidați ideal,
 și să ne întrebăm ce s-a întâmplat atunci și a fost în fav
orea mea, dar nu mi-am dat seama.
 În trănsă.
 Oare ce s-a întâmplat atunci și fix pentru că s-a întâmplat
 așa, eu sunt cine sunt azi?
 Oare ce am învățat eu în momentul ăla, și mi-e bine valabil
, benefic și ecologic,
 dar n-am știut că atunci am învățat.
 Și făcând asta în tare de transă hipnotică,
 vei începe să privești din unghiuri la care atunci n-ai av
ut acces.
 Are sens până aici?
 Îmi urmăriți?
 Dar fiți atenți, paranteză, ce timp e în transă hipnotică?
 Prezent.
 Ce timp are subconscientul?
 Prezent. Pentru că el nu știe viitor sau trecut.
 Asta înseamnă că dacă eu privesc dinște unghiuri diferite o
 situație care s-a întâmplat în trecutul meu,
 dar o privesc din unghiuri în care e în favoră a mea de
 data asta,
 și trag niște concluzii și resemnific ceva ce s-a întâmplat
 înasol atunci,
 când are loc schimbarea?
 Un prezent.
 Și eu când vin înapoi din trănsă, ghidată din nou,
 de ceva ce vă recomand ghidat să faceți,
 Mă întorc cu o intensitate emoțională, neproductivă,
 în raport cu ce s-a întâmplat, mai scăzută sau deloc.
 Pentru că, în starea de transă, la ce am acces?
 La resursele subconștientului.
 Timpul prezent, absolut totul e posibil în subconștient.
 Nu există imposibil în subconștient.
 În subconștient poți să zbori, în subconștient poți să ai
 magie,
 în subconștient poți să îți dau un balon plin de resurse
 în care să scriu curaj.
 În 3, 2, 1, vei inspira curajul.
 Apropozită, e o metafor pe care o folosesc des în transele
 mele.
 Cu baloanele și cu... nu glumesc!
 Și subconșentul în starea de prezintă pentru că transă
 instalează noi convingeri
 și perspective, îți mulțumesc,
 pe care eu, în stare de veghe, n-aș putea să le accesez sau
 să le schimb atât de ușor.
 Și am făcut așa, dispar fobiile.
 Cu submodalităță, să-ți dau un exemplu.
 Ducându-mă în transă,
 cu sum modalități, deci banal, ce-ați făcut modulul 2.
 Făcând...
 Câinele la mare făcândul mic
 și din Rottweiler făcândul ciuaua.
 Păi cine muștu bă?
 Mi se schimbă emoția față de ce s-a întâmplat atunci?
 Da sau nu?
 Schimbându-se emoția în subconștient
 la momentul prezent, când mă întorc înapoi în momentul meu
 prezent,
 schimbându-se mi se ce s-a schimbat emoțional, trecutul.
 Emocional.
 Așa apar schimbările.
 În starea de transă, poți să te întorci înapoi,
 o să facem la modul 7 și 8 concepte care vin de pe linia
 timpului, să numesc.
 Timeline therapy.
 Timeline therapy este una din cele mai avansate forme de
 terapie emozională
 cu rezultate incredibile.
 Care au un impact de 15-20, poate chiar mai mult.
 scuze, ședințe terapie lutece standard.
 Pentru că transă.
 Din nou, noi suntem în transă constant, cum ziceam,
 doar că suntem transe productive sau neproductive.
 Un ghid, hipnotist bun
 pentru terapie hipnotică sau regrese hipnotică,
 va ști să meargă înapoi pe linia timpului,
 până în momentul în care tu ai instalat o convingere,
 să-ți schimbe convingere sau să instalezi o resurse.
 Pentru că în starea de transă e posibil orice.
 Primisul în care am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am sp
us, nu am spus, nu am spus, nu am spus, nu am spus,
 Recadrare de sens.
 Adică, ce înseamnă?
 Ce înseamnă?
 Se mai numește și decadrare de conținut.
 Adică ceva ce s-a întâmplat, un conținut care s-a întâmplat
,
 este resemnificat.
 Și îți dau un exemplu.
 Un cuțit, e bun sau rău?
 Bravo!
 Violența, e bună sau rea?
 Bravo, ați început să înțelegeți.
 Fiți atent, recadrarea de sens.
 Două exemple, vă dau terapeutice.
 O tipă, o femeie, s-a dus la terapeut
 disperată, pentru că an de zile
 soțul era un alcolic
 care cheltuia banii familiei pe alcool,
 care nu îmi sprijinea cu nimic în casă,
 care era practic o legumă.
 Și s-a dus ea, femeia, la terapie.
 După câteva șădințe, terapeutul înțelept
 a zis, ia-l și păi-l.
 Asta, nu știu din ce fel de motive, s-a dus.
 Și are ieșit la suprafață, din nou, terapeutic vorbind,
 din perspectiva observatorului, ghidul, terapeutul nu avea
 o miză.
 Înainte să vă spun ce urmează, să vă spun cu cine țineți.
 Da sau nu? Tineți cu soția, cu terapeutul?
 La felul în care ți-am zis povestea, până acum, ești de
 acord că
 este îndreptățită să fie supărată și obosită?
 Da? Logic.
 Fii atent!
 În timpul procesului terapeutii, care a ieșit la suprafață,
 că soțul, din convingerea lui, înseamnă că e corect sau nu.
 Vorbim de perspectiva lui acum, da?
 Bea alcool zilnic, de ani de zile,
 ca să se amortească și să nu devină violent și agresiv,
 pentru că este disperat de agresivitatea ei.
 Critică, agresivit...
 Asta e perspectivalului?
 Nu vorbim de realitate, nu uitați, că nu vorbim de real
itate.
 Și el zice, doamne, n-am cu cinci să vorbesc,
 orice fac nu-i suficient de bine,
 dacă pun canații de ce n-am pus-o dincolo.
 Orice fac bine nu-i suficient de bine,
 dacă n-am făcut de ce n-am făcut, dacă am făcut de ce n-am
 făcut.
 Nu mai suport.
 Și critică, critică, critică, cicălea, cicălea, cicălea,
 cicălea, cicălea, cicălea...
 La un moment dat a aflat el pe pilotul automat, că dacă bea
 un whisky, parcă nu mai ude.
 Fără să bea whisky, avea tendința să devină agresiv.
 Practic, alcoolismul lui,
 dacă luăm în calcul agresivitatea pe care ar putea să o
 manifeste față de soția lui,
 e bun sau rău?
 E o variantă mai bună, zice Vio.
 Areți înșezi?
 Bă, decât să lovești un alt om, mai bine te amortiești.
 Sună cinic, dar gădiți-vă un pic.
 Și în terapie a început să se lucreze la un mandat
 pe agresivitatea ei și modul de comunicare,
 deci că leală de... nu contează de unde venea.
 Și atitudinea lui față de comunicarea asta, nu doar cu unul
.
 Are sens?
 Alt exemplu.
 Soția lui Bandler, la un moment dat,
 în...
 Acum mulți, mulți ani de zile,
 din nefericire nu mai este pentru noi, a murit la un moment
 dat,
 prima soția lui Bandler, că acum e cu altcineva, dar prima
 soția lui Medler, nu mai știu cum o chema,
 dar mi s-a apărut exemplu fantastic anul ăsta într-o cartă.
 A venit cineva la ea
 și a zis, cu turburarea o să-i stif compulsivă.
 Și se-i toc-ul, da?
 O torbureare o sa-i stii compulsiva inseamna nu pot sa ma
 abtin sa fac un anumit lucru, de anumite numari de ori
 pentru ca altfel o ia cu capul.
 Am lucrat cu o tipa in 2017 care mi-a zis la curs, si dupa
 anul in Asaintea Private, nu pot sa ma cul seara pana nu
 verific usa de 13 ori fix.
 Daca o verific de 12, nu pot sa dorm. Daca o verific de 14,
 nu-i bine.
 Fix 13, altfel nu pot sa dorm.
 Vine tipul acesta la Bender și spune, am o torbulă, am să-i
 scumpuț.
 Bine, asta e spunție.
 Deci, nu pot să accept să fie mizerie în casă.
 Mizerie, dezordine în casă. Nu suport.
 Până la punctul în care intrea în atac de panică,
 dacă un anume covoraj din casă era călcat, nu cămurdar.
 Dacă eram îndoite firele un pic,
 Și nu mai putea să doarmă, era anxioasă, să cetacă cu soțul
, cu copiii, cu cine intra în casă și călca pe ala,
 bă, e și na, adică urât.
 Faze reală, găsiți-ți în carte.
 Nu știu care.
 Și asta îi spunea, ok, interesant, fii atent, us de transă.
 De ce ia închide un pic ochii?
 Chide ochii, faci o inducție hipnotică,
 te rog să-ți imaginezi
 acel covoraj
 perfect curat.
 Neted.
 Strălucește de curățenie.
 Și vreau să-ți imaginezi că apare o urmă pe el.
 Și asta începe să tremure.
 A vrut să verifici-o dacă chiar a ruplem o sanu.
 Deci e gata, stop, stop, stop, stop, stop.
 Fă-l din nou curat.
 În imaginație poți face orice.
 Fă-l din nou curat, neted.
 Țipă de curățenie.
 Privește-l cu atenție.
 Și fii atent, genialitatea că mi s-a parut.
 Și fii atent de genialitate, că mi s-a de-aia îmbrăținut
 exemplu.
 Ăsta e zoom-in, ce am făcut-o mai devreme cu voi.
 Te uiți doar la covor.
 Și acum te rog frumos să te îndepărtezi ușor de covoraj.
 Și observă că un covoraj rămâne neted, curat, neatins, sub
lim.
 Și asta o vedeai.
 Era feric și te-a... te îndepărtești și mai mult de el.
 Și te uiți la casa ta, la pereții casei tale.
 Toată lumea este curată.
 Și observă ce bine e să fie toată lumea.
 Totul strălucește.
 Chiar dacă nu e nimeni acolo.
 Chiar dacă soțul tău nu este acolo.
 Chiar dacă niciunul din copiii tăi nu este acolo.
 Pentru că nu are nimeni cum să-ți calce pe covorașul tău.
 priveste ce bine e să nu fie nimeni în jurul tău,
 ca să-ți calce pe covoraș.
 Ce bine se simte să te iubi la covoraș, nu-i așa?
 Ce bine se simte să fi singură, complet.
 Nimeni nu-i pune în primești de covorașul. Înțelegeți unde
 merg?
 A început să plângă.
 Pentru că a schimba cadrul.
 Și a zis, cadrul unu pe care le-a lăsat să ia,
 mintea ei subconștientă, era,
 cineva îmi calcă pe covoraj, pericol vă omoră.
 Cadrul pe care l-a creat terapeutul,
 a zis, covorajul e curat.
 Și în același timp, ca să fie curat,
 înseamnă că nu trebuie să fie nimeni acolo.
 Logic?
 Și continuând exercițiu cu ea, în timp ce plângea,
 că se uită la covorajul ei sub iubit.
 În timp ce plângea.
 Nu mai era bucuroasă că-i curat.
 Era tristă că-i curat.
 Ce s-a schimbat?
 Sensul a ceea ce însemna
 covorajul curat. Nu mai însemna bucurie
 că-i curat. Însemna durere,
 tristete, singurătate că-i curat.
 Și când a văzut că a avut loc
 switch-ul ăsta, îi spune
 cum te simți? Tristă.
 Mi-e dor de miei.
 Nu mai pasă de covoraj.
 Da?
 Atunci te rog să-ți imaginezi,
 privind covorajul,
 imaculat deocamdată,
 cum se îndoae ușor într-un colț,
 pentru că un compil a călcat pe el.
 A?
 Ce pute să zâmbească?
 Și uite cum vine și soțul.
 Ci din neatenței, poate de nepăsare,
 pentru că e așa zbărbaț.
 Ui și-ar un coșoset, aiure.
 pe covorajul tău prețios.
 Și zâmbește și mai tare.
 Și merge mai departe exercițiul,
 până când la final
 apară stare de bucurie că
 acel covoraj ubit e călcat și
 ne dezordonat.
 Mai are sens?
 Ce ați simți pe parcursul exercițiului ăsta?
 Nu știu dacă vă da seama, a fost în sine o transă.
 Ați exisat momentul recadrării?
 Cum? Emocional.
 Recadrarea înseamnă să iei ceva ce este valabil, există, do
ar că nu te-ai uitat acolo încă.
 Un covoraj curat înseamnă că nu e nimeni acolo să-l facă
 murdar.
 Asta înseamnă recadrarea de sens.
 Acestea fiind zise,
 Mai este o variantă, se numește recadrare de conținut.
 O să o dezbatem un pic după pauză.
 Recadrare de conținut.
 Și foarte pe scurt, recadrare de conținut înseamnă să iei
 ceva ce este rău într-un cadru.
 De context, scuze, mă zic, mă sunteți. De context. Deci rec
adrare de context e a doua, da?
 Să iei ceva ce este rău și limitativ într-un cadru
 și să-l muție în alt cadru, unde fără să schimb nimic la
 comportament sau instimul sau situația externă,
 la stimul extern, doar datorită cadrul lui devine valoros.
 Vă dau un singur două exemple.
 Copilul care este violent, furios, agresiv,
 n-are stare, nu îl pui să mediteze.
 Îl duci la not, la lupte, la judo, la ceva unde el cu acea
 energie debordantă devine valoros.
 Re-orientezi energia lui și instinctul lui undeva unde le
 devine valoros, da sau nu?
 Ăla e contextul, ai schimbat contextul.
 Eu personal, exemplul de recadare de context,
 când eram cursant aveam tendința să-mi terrur permanent.
 Bă, permanent, deci l-am disperat pe asta micu, era mic și
 atunci.
 L-am disperat permanent, deci în primele trei module până î
ți facă switch-ul mental,
 Puneam întrebări, contradiceam,
 ducă-te bă, lasă-mă cuvânt,
 deci eram cel mai urât rău nasol cursant pe care puteai să-
ți-l dorești.
 Pentru că de ce?
 Îmi plăcea și aveam nevoie, nu știam atunci,
 de atenție.
 Ghiște, acum am atenție.
 Primesc atenție.
 Mâncar cu atenție,
 dar în alt context.
 Din alt unghi.
 Are sens?
 Același lucru care e defect întru un fel
 devine o calitate în alta.
 Un ultim exemplu, o cunosc un tip care a cunoscut-o,
 supraponderală.
 În România era mereu
 certată, agresată, judecată, umilită,
 pentru că era foarte corpulentă.
 S-a mutat în Germania,
 la un moment dat.
 Nu știu prin ce și cum magie,
 a ajuns să-i se propună să fie model
 pe revistele pentru oameni supraponderale.
 pentru o companie care crea haine
 pentru oameni supraponderali,
 e o intreaga industria, apropo nu stiu daca stiați.
 Si a ajuns sa pozeze pentru oameni supraponderali
 in pere vista, a ajuns mod delma.
 Ceea ce in Romania era hu-ru-u-u-ru-to.
 In Germania, intr-un alt context, nu judecam sanatatea,
 judecam contextul, a devenit valoros.
 A?
 Asta inseamna de cadra de context.
 De ce pot fi eu bun cu ceea ce, în contextul ăsta, e un
 defect?
 Asta e întrebarea de recadrări de context.
 Despre acestea și multe altele vorbim mai târziu.
 Ne vedem la ora 31.15. Va aștept! Poftă bună!
