 Muzica
 Neata!
 Măi, parcați și dormit!
 A sosit la discotecă?
 Deci că se numește club.
 Mă, mă flaci eu!
 Sunt foarte la curent cu chestiile astea, mondene.
 La unul dat ma uitam la un canal din asta de muzica cu anii
 in urma
 si ziclu sora mea, fii atenta, o scos astia o melodie noua.
 Sora mea zice, acum patru ani.
 Bun, suntem toti in afara de cei care au evadat?
 Da, aproape.
 Hai să vedem, până...
 Mai stăm 2-3 minute până vine toată lumea.
 Cum...
 Cum a fost ziua de ieri?
 Cu... Când ați ajuns acasă?
 Ce... La ce v-ați mai gândit?
 Ce vi-a trecut prin minte legat de...
 Tot conceptul...
 Zilei de ieri?
 Ați observat la ceilalți...
 ceva legat, nu stiu, in limbajul lor,
 poti intalnit cu cineva ieri, dupa curs,
 legat de nivelele neurologice, pe ce nivel sunt blocati.
 Sunt oameni, de exemplu, care au senzatia
 ca mediul este nefavorabil
 si toti ceilalte îi impiedica, îi bloqueaza,
 N-au noroc, ceilalți se opun, vremea nu e bună.
 Să-i dați blocajul acelui om, îl resimte la nivel mediu, la
 nivelul mediului.
 Dacă vrei să ajutsc pe cineva,
 pe ce nivel trebuie tu să-i vorbești?
 Despre ce nivel trebuie, pe ce nivel trebuie să schimbe ce
va,
 când problema este la nivelul mediul?
 Trebuie să-și schimbe comportamentele.
 Să rețizați?
 E atât de fain sistemul, că îți dă o hartă,
 ștind că nu trebuie să lucrezi pe altceva.
 Știa, ei zice, bun, dar de ce să nu lucreze pe convingeri,
 de exemplu, dacă blocajul e pe mediu?
 Pentru că e foarte mare saltul, distanța și psihicul nostru
 vede legăturile pas cu pas, una după alta.
 N-are rost să mă duc...
 Eu am o expresie, o folosesc că o expresie
 nu merită să tragi cu tunul după țânțari.
 Adică n-are rost să mă duc la identitate
 când omul ăla are probleme că
 partenerul nu-i de acord să mergem la mare.
 Nu vrea partenerul să mergem la mare,
 vrea la munte sau invers.
 Și tu zici, hai să lucrăm la nivel de misiune spirituală.
 Nu.
 Înțelege? Deci, la nivelul ăsta.
 Vă mai dau un exemplu la ce e bun sistemul acesta al Piram
idei.
 Îi imaginează-ți că cunoști o persoană.
 Acum ai făcut cunoștință cu o persoană.
 Apărnau. Ești în tren și ai cunoscut un om care acum ai int
rat și el acolo, nu vă știți?
 Bună ziua, bună ziua.
 Despre ce începeți să vorbiți?
 Despre vreme, despre CFR,
 despre politică, despre... mai știu eu ce.
 După aia, despre ce? Deci, ați epuizat
 subiectele mondiale?
 Ați discutat despre alegerile din Niger?
 Despre... habar, n-am.
 După aia, despre ce? Care e următoarea întrebare
 care epuie acelei persoane după ce ați discutat despre medi
ul?
 Hm? Ce lucrezi?
 Adică, ce acțiuni faci?
 Să-i simțiți?
 După aceea, majoritatea se oprescă aici, corect?
 Cam ăstea sunt discuțile.
 Dar dacă vrei, și acum asta e trucul pentru voi,
 dacă vrei să aprofundezi,
 dacă vrei să construiești o relație cu cineva,
 următorul pascare
 capacități sau
 cum e? emoții
 bă, lucreze asta
 și tu zici
 păi și cum te simți
 lucrând asta? e fain
 îți place? nu-ți place?
 să-i ziceați că
 ăsta e de fapt următorul pas
 după aceea, convingere
 emoții de multe ori le
 suprapunem, ele seamănă, derivă
 Sucuze, convingeri valori.
 Valorile derivă din convingeri,
 convingerile derivă din valori.
 În multe mecanisme de genul ăsta le punem pe acelor.
 Deci, păi și...
 De ce e important asta pentru tine?
 Ce îți place cel mai mult la chestia asta?
 Ce e cel mai valoros la lucrul ăsta?
 Cum te face să te simți asta?
 Cine ești tu când faci... bine, nu pui întrebarea așa, vă z
ic vouă.
 Întrebarea o altă...
 Păi și e fain să fii trainer.
 E fain să fii...
 Te simți...
 Te regăsești acolo, văd că vorbești cu pasiune.
 Mie îmi pare că te regăsești în chestia sau...
 Văd că nu vorbești cu atâtă pasiune.
 Ești sigur, chiar e pentru tine chestia asta.
 Asta-i discursul normal.
 Când vorbești cu o persoană... imaginează-ți acum altfel.
 Ai întâlnit o persoană, nou-nouță, bună ziua, bună ziua, și
 ce e important pentru tine în viață?
 Face asta? Nu. Nu te duci niciodată direct la valori.
 Dar dacă vrei să construiești o relație cu cineva, trebuie
 să folosești etapele ăstea în a aprofunda conexiunea.
 Sunt aceleași etape din piramidă.
 De ce? Pentru că vă ziceam, cu cât mă duc mai în profundime
i, mă duc mai aproape de nucleul acelui om.
 Vorbesc despre... bă, dar de unde ți-ai cumpărat haine?
 Poate fi și asta un subiect.
 Dar rămâi acolo dacă vrei să duci relația mai departe.
 Dacă vrei să o duci mai departe, să aprofundezi relația,
 trebuie să te duci pe ce e important pentru acea persoană,
 cum se simte acea persoană, cine este acea persoană.
 Mi-ar placea să te cunoști să știu cine ești tu cu adevărat
.
 Cum sună asta?
 Nu poți să pui întrebarea de la început,
 însă, dacă ajungi aici, deja construiești o relație.
 Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu,
 nu, nu, nu, nu, nu
 ar vrea să se ducă doar că le ia mult timp să se ducă în
 profunzimea unei relaționări.
 Pentru că nu știu cum să o facă.
 Și e foarte bună întrebarea ta.
 Cum arde etape ca să mă duc aici?
 Nu sari peste etape, dar nu te blochezi în etape.
 Adică nu vorbesc numai despre aia.
 Mă duc... zice omul despre job și zic, băi, da, mi se pare
 că ești super pasionat.
 Cum te simți? Ți-ți place? E fain. Cu ce atitudine te duci?
 Cum te duci acolo?
 Că văd că-ți place când ești pe scenă vorbește, sau ce mai
 faci tu acolo.
 Și după aia, văd că te regăsești acolo.
 De fapt, tu punctezi, punctezi rapid, fără să stai o lună
 să discuți despre un subiect, etapele alea.
 Așa se construiește o relație.
 Cu oamenii din viața voastră cu care aveți relații aprop
iate,
 În final, după mai mult timp, ziceți, bă, a durat, am
 construit o relație, suntem prieteni, suntem parteneri, am
 construit o relație.
 Doar că a durat mult până când ați descoperit și aceste luc
ruri despre acel om.
 Dar de ce trebuie să dureze foarte mult? Da, trebuie să tre
c prin ele, dar de ce trebuie să stau luni de zile pe un
 singur nivel?
 Înțelegeți? Deci, sistemul te ajută să construiești foarte
 rapid relații.
 Ah, vrei, de exemplu, vrei să fii o persoană în care oamen
ii au încredere,
 care îi convinge pe oameni să fii convingător.
 Te-ar plăcea să fii convingător.
 Vorbești despre tine pe nivelul ăstea.
 Vorbești despre tine, despre ce înseamnă mediul tău, despre
 acțiunile tale, despre emoțiile tale,
 despre modul tău de gândire, despre valorile tale, despre
 identitatea ta.
 Și oamenii în acel moment, pentru că știu despre tine cam
 tot, ghici ce?
 Te mai consideră străin?
 Nu.
 Pentru că, când eu îți vorbesc despre ce e important pentru
 mine, mă vulnerabilizez.
 Cine se vulnerabilizează cu tine? Oamenii apropiați sau o
amenii străini?
 Cei apropiați.
 Și atunci ai încredere în acei oameni.
 Din startu' ai încredere în acei oameni.
 Deci, este un sistem care te ajută inclusiv în business.
 Ceea aici poate să fie business-ul.
 Aici este mediul în care un business își vinde produsele.
 Astea sunt acțiunile ca un business își vinde produsele.
 Astea sunt strategiile ca un business își vinde produsele.
 Astea sunt procedurile, astea sunt valorile companiei,
 cultura companiei.
 Aici este brandul companiei.
 a companiei.
 Aici este
 cui ii oferi eu
 rezolvari, servicile mele.
 Nu stiu daca pot sa zic si misiune spiritual, abar.
 Dar intelegeti?
 Sistemul acesta il poti folosi in orice.
 E atat de flexibil, atat de vast, pentru noi e
 manocereasca.
 Da.
 De aia eram curios sa vad
 la ce v-ati mai gândit legat de ce am povestit ieri.
 Sau daca iti identificati vorbind cu cineva,
 ba, e fi atent, acum spune convingeri,
 acum vorbește de identitate,
 acum de mediul. Ați început să fiți oare atenți?
 Că asta va fi tema voastră de casă.
 Să începi să fiți atenți pe ce nivel
 comunici cu o persoană în momentul respectiv.
 Vorbesc despre care nivel.
 Ok?
 Cineva? Da?
 Am si o intrebare mare.
 Ganditi-va cine urmeaza dupa, sa ridicati mana.
 Ce faci atunci cand pui intrebariile alea in Aspa la care
 celalalt nu vrea sa-ti raspunda?
 Nu le pui.
 Nu le pui deloc?
 Nu, nu le pui pentru ca inca nu e momentul.
 Nu e momentul. Deci dacă vrei să pui o întrebare dificilă
 ca omul celălalt să îți răspundă, primă dată dai tu răspuns
ul.
 Ca și cum acea persoană ți-ar fi pustit întrebarea respect
ivă, verbalizez eu răspunsul și doar atunci poți să am pret
ensia că și celălalt îmi răspunde.
 Și dacă fuge de răspuns întotdeauna?
 Păi fuge de răspuns pentru că nu i-am răspuns eu. Pentru că
 nu am fost eu.
 suficient de deschis, sau pentru că, atentie, există pos
ibilitatea să ai o relație cu cineva de an de zile
 și, de fapt, conexiunea să nu treacă de nivelul comport
amentelor maxim emoțiilor.
 Să zică, bă, mă enervezi!
 Și mai mult de atât nu seduce conexiunea.
 Poți să fi în relație respectivă an de zile.
 Dacă oamenii nu sunt pregătiri sau nu știu mecanismul ăsta
 de a aprofunda relația
 și multe relații se strică pentru că oamenii nu comunică
 dincolo de acest nivel.
 Mă enervez, îmi place, mă bucur și atât.
 Dar, dar, cum gândești de te enervezi?
 Ce e important pentru tine de te bucuri în situația asta?
 Care sunt visurile tale?
 Cine ești tu în situația aia?
 Cum te simți?
 Aceste identitate de multe ori o exprimă oamenii su forma
 de metafora. De exemplu, cand ma duc la job ma simt ca un
 vulcan.
 Sunt un vulcan.
 Ie...
 Iti vorbeste despre identitate.
 Doar ca...
 O defineste printr-o metafora,
 printr-un simbol.
 Ok?
 Tre' sa auzi si metafora asta.
 Si...
 Daca tu vrei sa imbunatatesti
 Relationarea,
 acum ma refer la relatii
 cuplu sau prieten sau...
 Ma rog, ce vrei tu?
 Tu, de fapt, trebuie să ai comunicare pe nivelurile ăstea.
 O relație superficială are comunicare pe nivelurile ăstea,
 o relație cu adevărat profundă are comunicare pe aceste
 niveluri.
 Sunt foarte multe relații care...
 Nu știu, poate cunoașteți, nu voi, vecinii voștri,
 Persoane într-o relație care la un moment dat relația lor
 se plafonează, parcă nu se mai simt conectați.
 Ați auzit de vecinii, persoane?
 Pă, parcă nu mai comunică.
 Și vin și zic, aș vrea să comunicăm iară.
 Să comunicăm ca la început.
 Sau, n-am comunicat niciodată cu adevărat.
 Vreau să comunicăm.
 Păi comunicarea înseamnă, de fapt, să comunici despre val
ori, identitate.
 Mircea Eliade avea niște întrebări, un citat foarte fain, z
ice
 dacă vrei să cunoști cu adevărat pe cineva, întreabă-l ce
 înseamnă pentru acel om iubirea, moartea,
 Pentru ce merită să mori și pentru ce merită să trăiești?
 Să sezărați?
 Pentru ce merită să mori în viața ta?
 Cunoști pe cineva profund, dacă știi, pentru ce acel om ar
 zice
 Da, există ceva sau cineva pentru care pot să-mi dau viața.
 De unde te-ai luat papuci?
 Două întrebări.
 Amândouă, prin amândouă, cunoști omul.
 Dar cunoașterea...
 De unde ți-ai la papucii?
 Și pentru ce merită să-ți dai viața?
 Sunt...
 La distanță de a-n lumină.
 Legea de cât cunoști despre acel om.
 Dacă nu merge bine comunicarea în relația ta,
 nu merge pentru că nu ai pus întrebările cheie,
 întrebările esențiale. Ai pus doar întrebări
 ce vrei să mănânci azi?
 În ce vrei să te îmbraci?
 Și atenție, acel tip de întrebări
 nu e legat doar de partener.
 Se strică relația cu copilul tău dacă nu
 cunoști aceste lucruri.
 Dacă nu te duci mai în profunzime cu întrebări,
 doar că nouă ne e frică de asemenea întrebări.
 Ne e frică pentru că
 Nu ne le-am pus noi noua intrebariile astea.
 Ce e important pentru noi?
 Care sunt acele lucruri atat de importante pentru tine de
 la care nu faci rabat?
 Cine esti tu cu adevarat in viata ta cand esti singur in
 camera?
 Cand nu te vede nimeni. Cine esti tu atunci?
 Stii cine esti?
 Celalt te știu cine ești.
 Pentru că cum poți să comunici cu cineva dacă celălalt nu ș
tie cu cine comunică?
 Vreau să îmbunătățim comunicarea dintre noi.
 Dar eu nu știu cine ești, tu nu știi cine sunt eu.
 Hai să comunicăm.
 Însă știți...
 ce e interesant?
 Acei oameni care vin si-mi spun
 S-a stricat comunicarea in relatie
 Vreau sa-mi burnatatesc comunicarea
 Le e teama
 Sa se arate cine sunt
 Si n-am cum sa-i ajut
 Pentru ca sa vorbesti
 Despre haine,
 Pantof si mancare
 Nu e comunicare, o simtiiti ca si comunicare asta?
 Nu o simti ca si comunicare cu cineva
 Același lucru il vorbesti cu ospatarul
 și cu vânzătoarea de la magazinul de pantofi.
 Poți?
 Te duci la convingeri, te duci la valori, te duci la ident
itate.
 Avem un mic?
 Din ce am zisizat, în momentul în care ajung și pun întrebă
ri legate de convingeri,
 de valori, de identitate, încep și deranjez.
 Bineînțeles.
 Și persoana respectivă devine reticentă, devine nervoasă
 și atunci se rupe comunicarea că nu poți să meri mai depart
e.
 Trucu aici este să nu puneți întrebări, să dați răspunsuri.
 Adică...
 Când vreau să te fac pe tine să vorbești despre ce e
 important pentru tine,
 îți spun ce e important pentru mine.
 Înțelegi?
 De fapt, ce fac? Deschid nivelul ăla.
 Transmit mesajul, noi acum comunicăm despre valori.
 Nu spunem ce e important pentru tine.
 Uite, mi-am dat seama
 că în viața mea, eu mi-am neglijat foarte mult
 dorința mea de cunoaște, de libertate, de nu știu ce.
 Și cred că aș fi fericit, împlinit,
 dacă aș începe să mă organizez astfel încât să iau un
 calcul, să pun pe prim plan în viața mea
 această dorință, această valoare, acest lucru.
 Și mi-ar plăcea să știu oamenii apropiați din viața mea ce
 e important pentru ei,
 ca să-i pot sprijini și eu să-și atingă acea valoare.
 Să zic, n-ai întrebat nimic. Aparent n-ai întrebat nimic.
 Da, cumva îi transmit că poate să aibă încredere și să se
 deschidă.
 Ok, mersi.
 Întrebarea mea este legată de cum percepem noi ego-ul sau
 egoismul până la nivelul identității,
 că percepția mea este că abia când treci de asta și te gâ
ndești la ceilalți, deja se pune altfel problema sau se sch
imbă perspectiva.
 Și întrebarea este dacă este o legătură între asta și
 conceptul de ego-egoism.
 Ceea ce noi numim egoism nu este altceva decât friccile me
le au construit o mască...
 Eu nu vreau să îți arăt cum sunt eu cu adevărat. Ba mai
 mult.
 Daca cineva se uita urat la mine, eu ma simt rau.
 Daca cineva tipa la mine, ma retrag.
 Si nu vreau sa se vada chestia asta, nu-mi place sa se vada
.
 Asa ca...
 Im construiesc o imagine...
 Ca sunt un om puternic.
 Ca ma uit de sus la toti.
 Ca eu niciodata nu plang.
 Imaginea asta imi place, e faina.
 Imaginea asta o trimit la inainteare.
 O pun in fata cand trebuie sa ma intalnesc cu oamenii,
 eu vin cu masca asta si o scot in evinere.
 Uite, asta sunt eu, uitate la asta.
 Vorbeste cu asta.
 Asta e ego-ul nostru.
 Bineînțeles că ego-ul ăla, eu îi teleportez niște valori.
 E important să nu te lași niciodată călcată în picioare.
 Să fii tu cel care îi pune pe celălalt la punct.
 Să te gândești numai la tine.
 Toate aceste nevoi, toate aceste valori, toate aceste dorin
țe, normal că îi deranjează pe celălalti.
 Ce e la el?
 Si atunci te uiti la acest om
 Si zici ba ce egoistie!
 Uite-te cum numai pentru el
 Cum nu-i pasa de mine, de ce e la el?
 Se gandeste numai la el
 Da, da, cu cat omul ala
 Are ego-ul mai umflat, mai mar
 Cu atat acel om e mai vulnerabil
 El si-a construit ego-ul asta
 Ca sa nu se vada in spatele lui nimic
 să nu se vadă cât de tare suferă.
 Mă imitez că eram în Iași la un curs de practitioner.
 Intrase în sală, erau cursanți acolo și lumea mea se desch
ide ușa
 și intră o tipă îmbrăcată ca de case de modă, înaltă, blond
ă.
 Intra...
 Aici e locul meu.
 Se pune...
 Sala... am pietrit.
 Toți ne prezentam frumos.
 Avocat...
 Nu știu ce.
 Pe mine mă bufnea râsu.
 Băi de-a...
 Toți din sală...
 Au făcut liniște. Nimeni nu mai vrea curajul să vorbească.
 Până atunci, glume...
 Îi întreba...
 ai venit si tu aici, a trebuit...
 In momentul in care ai intrat ea in sala
 si s-a pus acolo, nimeni n-a mai vorbit.
 Eu stiam ca daca se intampla chestia asta,
 lumea nu mai comunica, nu mai interaccioneaza,
 cursul se domoleste tot.
 Si zic, ia hai sa...
 sa dau eu jos niste masti asa,
 impotriva vointei cuiva din sala.
 Si incep discursul despre ego.
 Despre maștii.
 Și cine credeți...
 Ah, nu, înainte de asta,
 i-am pus să lucreze doi câte doi,
 să schimbe partenerii,
 și să-mi spună la final feedback
 cu cine s-au simțit confortabil și cu cine nu s-au simțit
 confortabil.
 Ghiți ce au zis toți cu cine nu s-au simțit
 confortabil.
 Cu doamna avocat.
 Și încep eu discursul despre măștii vulnerabilitate.
 Și începe doamna noastră avocată să plângă.
 Să aizbucnit în hohote.
 Și zice, vreau să vă zic ceva.
 Mânce, eu în realitate
 nu am curajul să mă duc să susțin un caz în fața judecător
ului
 pentru că mă intimidez, nu mai știu ce să zic,
 mă blochez complet și îmi vine să plâng.
 N-am deloc încredere în mine,
 mă consider proastă,
 Nu cred ca sunt buna in ceea ce fac.
 Nici odata n-am primit o lauda, am primit doar critici de
 cand m-am nascut.
 Intraredeti?
 Toti erau...
 What?
 Nu se poate!
 Omul asta pe care il consideram atat de...
 Bua, acum ne bate la talp, stii?
 Atat de vulnerabil!
 Femeia aia care avea atitudinea respectiva
 de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de a
ici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici,
 de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de a
ici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici,
 de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de a
ici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici,
 de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de a
ici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici, de aici,
 de aici, de aici, de aici
 Puterea era a măștii, a ego-ului.
 Pentru că dacă și-ar fi dat masca jos într-un alt mediu...
 Ce credeți că s-ar fi întâmplat?
 Ar fi fost blamată, s-ar fi râs de ea, ar fi fost judecată.
 Norocul ei că și-a dat masca jos acolo în mediul ăla,
 pentru că discursul meu a favorizat exact chestia asta
 și-a dat masca jos acolo și a văzut ce bine e.
 A văzut cum e să poți să te vulnerabilizezi, să nu te mai
 simți judecat.
 Și după o perioadă în timpul cursului a venit și mi-a zis
 ce știi că am început să mă vulnerabilizez și cu alte perso
ane
 care nu au treabă cu NLP-ul, nu din zona de NLP.
 Zic așa, și ce s-a întâmplat?
 Ce nimic!
 Nu m-am mai simțit călcat în picioare.
 Și când cineva s-a uitat de sus la mine,
 în mintea mea a fost,
 omul ăsta are o mască.
 Are nevoie să se simtă superior mie,
 pentru că e foarte fragil.
 Deci gândiți-vă, acea persoană care avea atâta fragilitate,
 Am început să se uite la oameni și să-și dea seama care d
intre ei sunt fragili.
 Mie mi se pare o creștere colosală ce a avut femeia asta.
 Iar atitudinea ei inițială era asta de eu trebuie să contro
lesc tot, trebuie să stăpânesc tot, pentru că altfel celăl
alti poți să-mi facă rău, viața poți să-mi facă rău.
 Nu-mi faca rau.
 Asta e ego.
 Ok?
 Am clarificat oare? Un pic din...
 Nu stiu daca ti-am raspuns...
 Nu, ego nu are treaba cu piramida.
 Ego, pot sa zici, este un simulacru de identitate.
 Este o identitate falsa.
 Mă prefac că sunt în rolul ăla.
 Mă prefac că sunt puternic.
 Ca structură ai zis și tu că are legătură, are acele valori
, are acele comportamente.
 Masca copiază, masca copiază...
 Dar știi cum e?
 E ce mi-ar plăcea să fie, nu ce aceia.
 Ok?
 Mersi.
 Deci noi ne construim o mască cu cum ne-ar plăcea nouă să f
ie valorile mele.
 Sunt persoane de exemplu care nu pot să facă teste de
 personalitate pentru că mint atât de mult
 și nu pot să fie autentici, să zică, băi, eu ăsta sunt, mă
 doare asta, nu-mi place asta.
 Te întreabă acolo, ai mințit vreodată? Nu!
 Nici acum? Știi, se aude o voce din test. Nici acum?
 Da, într-un fel.
 Sunt Mihaela. Eu doar vreau să interes și să împărtășesc cu
 sala beneficiile exercițiului de ieri.
 Sunt un om pentru mine, racional și în control.
 Și îmi stabilezc obiective, strategii, am o plăcere deose
bită, nu îmi iese ce să fac, însă, câteodată, din bucuria de
 a le atinge,
 mă simt și copleșită.
 Când am făcut cu tine și după aceea cu colegă mea exerciți
uni invers de la misiune și mi-am îmbogățit,
 acum mă simt împlinită, realizată și, ca și cum eu deja, mi
-am atins obiectivul, nu mă mai simt a fi așa de în control
 și deși nu știu cum o să fac și care sunt pașii.
 Iar pentru cei care simt nevoia de a fi in control, daca
 intradervar ar face exercițiu și l-ar simți, nu e o explica
ție logică, pur și simplu, este.
 Da, o să văd că mai lucrăm pe acest aport al subconștientul
ui nostru care ne ajută, de fapt,
 Stii, subconștientul nostru, și o să vorbim la modulăle urm
ătoare,
 este de fapt ceea ce toată cultura noastră denumește înger
ul nostru păzitor.
 Noi am creat acest simbol al subconștientului, pentru că o
amenii nu știau.
 Gândiți-vă cum ar fi fost... ce fain...
 Dar nu se poate. Cum ar fi fost ca omenirea de la început,
 când am coborușit noi din copaci, mă rog, unii încă mai
 suntem.
 Unii, mă mai recunoșu câteodată că încă mai stau în copac,
 să nu fi zis, aaa, plouă pentru că zeul nu știu care,
 acum scutură, nu știu ce, știi?
 Și să zicem, bă, nu înțeleg de ce plouă, hai să studiez.
 Cu cât dăm explicații de genul ăsta, cu atât noi nu progres
ăm.
 Bine, n-am zis ca nu mai stiu in ce judeti de la Seceta
 care ei au iesit preotii cu crucea sa faca slujbe ca sa in
ceapa ploaia.
 Noi inca suntem acolo.
 Dar avem sanse.
 In urmatorii 100-200 de ani.
 Ok, mai era, nu stiu, am vazut cum mai vroia cineva sau mi
 s-a parut.
 Mai era cineva acum?
 Da, pe rog.
 Am mai întrebat el de subiectul ăsta
 și când am lucrat cu colegul,
 când a ajuns la misiune,
 mi le-a dat pe toate,
 și împlinire și fericire și
 să fim una cu totul.
 Mi se pare destul de importantă partea asta,
 De ce e importantă partea asta?
 Că practic acolo te duce piramida, când o parcurgi.
 Sigur, doar că, cum vă ziceam, e ceva atât de abstract,
 încât nu o poți pune în cuvinte.
 E un mod de a experimenta, de a avea o trăire interioară
 foarte subiectivă.
 Știți?
 E pur și simplu o senzație.
 Ca atunci cand, nu stiu, te intreb...
 imaginez-te asa, esti fata-n fata cu o persoana care n-a
 mancat niciodata capsuni.
 Si zice, descri-mi si mie gustul de capsuni.
 Vreau sa te intorci, sa facem exercitiu asta.
 Intorci-te catre colegul tau cel mai apropiat si descri
 gustul capsunii.
 Zic asta pentru ca practic eu asa va piramida.
 dar rolul ei, menirea ei, e ca să duci toată împlinirea și
 totul, tot ce găsești în misiune,
 să le duci să umplini nivelurile de mai jos.
 Da, da, așa e.
 Asta e o beneficiu.
 Da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da,
 da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da,
 da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da,
 da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da,
 da, da, da, da, da, da, da, da, da, da, da
 Mulțumesc.
 Peneficiu.
 E o confirmare foarte frumos.
 Mersi.
 Ați testat?
 Vorbesc serios.
 Ajută pentru ce facem în continuare.
 Doi câte doi...
 Explică colegului ce gust are căpșuna.
 Nu glumesc.
 5 minute aveți la dispoziție.
 Colegul vostru n-a gustat niciodată căpșună.
 Muzica
 Cient! Bravo!
 A început să vă placă!
 Deja dulceața de căpșunie!
 Nivelul superiore... Căpșunată!
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 A fost lucruri pe care nu le-am verbalizat, n-am stiut cum
 sa le pun cuvinte.
 In schimb Ioana cu care am lucrat le-a evidențiat foarte fr
umos
 si mi-am dat seama ca ne-am completat in desavarsirea
 descrierii.
 Intrebarea e urmatoarea.
 Daca cu adevarat n-ai fi stiut gustul capsunii, l-ai fi sti
ut dupa explicatia verbala?
 Da, da.
 Da, da!
 Genial! Nu mi s-a neblait niciodata!
 Bine, adică...
 Da!
 Poate ca și în cazul meu...
 Poți să-mi dai un exemplu, că m-ai făcut curios la maxim!
 Am putea să încercăm cu ceva ce nu am mâncat niciodată și
 poate...
 Fructul dragonului sau dorian?
 Dorian?
 Am mâncat cineva? Dorian?
 E un fruct!
 Poți să ne explici verbal ce gust are dorian?
 Nu, e un fruct.
 Este un gust usor dulceag, dar iti ramane in gura o aroma
 intensa, nici placuta, nici neplacuta.
 Se poate aplica aceasta descriere la 10-20 de gusturi difer
ite?
 Da.
 Asta cu placutul si neplacutul, nu stiu la ce fruct o mai
 intalnim.
 gustul e foarte intens și cremos.
 Mm-hmm.
 Aroma nu seamănă cu nimic ca aromă,
 dar ce pot să vă spun este că miroasea ceva împuțit.
 Trebuie să treci de asta.
 Exact, da.
 Vă-ți prins cum e gustul?
 Da, da.
 Cum nu ceva ai?
 E imposibil să descrie, să ai experiența pe care o are o
 persoană doar din descrierea verbală.
 De ce? Pentru că nu știe să descrie?
 Pentru că cuvintele nu sunt făcute pentru așa ceva.
 Limbajul nostru nu este făcut pentru a descrie, pentru a tr
ăi experiența.
 Descrie percepția mea despre experiență,
 dar nu poate să traducă experiența.
 Ok? Rețineți.
 Nu ai cum... mă duc un pic plusez.
 Imaginează-ți că trebuie să descri culoarea albastră unei
 persoane nevăzătoare din naștere.
 N-a văzut niciodată culori, tu trebuie să-i descri culoarea
 albastră.
 Cum?
 Nu ai cum!
 Că nu înțelege conceptul de culoare!
 Cum puteți să descrii o culoare?
 Unei persoane care nu au văzut niciodată culori.
 Ce o să-i spui? Ia, gândește-te!
 Culoarea este ce?
 Ok, dar ce-i spui?
 Înțelegeți ce vreau să zic?
 Nu ai cum să transmiti!
 Cum?
 Percep cald, rece, asociază, dar cât de aproape...
 Dar fi atent! Este exact experiența colorii albastre sau
 este ceva care duce...
 Și hai să zic, aparent e acel lucru.
 Dar știu, știu la ce te refere. Există și o carte faina des
pre asta.
 Bună. Am văzut un reportaj prin care un tip era daltonist
 și copiii la 50 de ani i-au făcut cadou, o pereche de ochel
ari prin care să vadă culorile.
 A fost așa o experiență extraordinară, pentru că el și-a
 imaginat culorile, a simțit culorile, dar nu le-a văzut nic
iodată.
 Și ăla a fost momentul wow-ului.
 Care început să le văd.
 Da, și asta a explicat că anumite culori și le-a văzut și
 le-a închipuit prin ceea ce simțea, prin ceea ce a fost
 descris.
 Dar sentimentul de a le vedea a fost cu totul altul.
 De Milton Erickson, vreau mai zis, nu ai? De Milton Erick
son.
 Erickson este parintele hipnoterapiei.
 Si el era daltonist.
 Si vedea doar culoarea violet.
 Deci doar violet. Restul era alb negru.
 Si violet.
 Si totdeauna era imbarcat in costum violet.
 Era singura culoare pe care o vedea.
 Si era... Nu stiu daca l-ati vazut vreodata pe YouTube,
 ca mai are cateva inregistrari.
 Semana cu Yoda din Star Wars.
 Si imagineaza-ti cum mergea el asa?
 Si imbracat in violet.
 Da.
 Bun!
 Vreau sa trecem mai departe.
 Si va zicem ieri ca astazi o sa vorbim despre harta mentala
, cum apare harta mentala,
 si despre convingerile limitative si ce trebuie sa fac cu
 el.
 Ok?
 Și mă întreb... stau să mă gândesc cât...
 La ce nivel de detaliu să vă dau...
 Explicațiile, pentru că pot să trec rapid peste ele...
 Sau să intru... un pic...
 Adică, pot să vă... pot să vă dau metoda doar ca să o fol
osiți, sau și să înțelegeți ce faceți.
 Care dintre variante vreți?
 A doua varianta e mai potrivită?
 Vă asumați că e necesar
 să fiți un pic mai atenți,
 mai concentrați ca să pot explica tot?
 E ok?
 Bun.
 Ok.
 Asta o pot lăsa.
 Vreau să te gândesc și la un eveniment
 pe care tu l-ai trăit în copilărie.
 Nu știu, te-ai jucat cu un prieten,
 vă ați împins, ați căzut,
 sau nu știu, mergeai pe bicicletă, te-ai
 împiedicat de o piatra, ai picat.
 Avar nu.
 Din acele eveniment, ce ti-amintesti? Cat la suta ti-amint
esti din acele eveniment?
 Asa, subiectiv. 38,4% mi-am intrezi.
 2%!
 20%! Ok.
 Sunt persoane nu voie aici de fata, nu nuie aici de fata,
 ce e la ret, da?
 Vecinii. Sunt persoane care, glumesc, toti facem la fel, da
?
 Trecem prin evenimente
 Și în urma trăirii unui eveniment, în funcție de emoția
 momentului, noi tragem niște concluzii.
 Și de exemplu, fii atent, să-mi zici cum ți se pare chestia
 asta.
 Ești copil, mergi pe bicicletă, cazi, te apucă o sperietură
 atât de mare încât an de zile nu te mai urci pe bicicletă.
 Se poate întâmpla? Da.
 Și devii adult și zici, bicicletele sunt periculoase.
 Eu nu pot să merg pe bicicletă.
 E...
 Fa analogie cu orice.
 Bicicleta este simbol pentru orice limita noastra, ok?
 Eu nu pot sa ma duc la un interviu, eu nu pot sa detin o
 firma,
 nu pot sa vorbesc in public, poftim.
 Eu am dat exemplu, nu pot sa merg pe bicicleta.
 Pentru ca atunci cand eram mic, am cazut de pe bicicleta.
 Și concluzia pe care mintea mea a tras-o din acel eveniment
 este
 E periculos? Eu nu sunt în stare? Nu e pentru mine? Nu mă
 regăsesc în asta?
 Și orice altă concluzie, convingere vreți voi, limitativă
 care s-a dezvoltat din acel eveniment.
 Problema e că, în evenimentul respectiv, bicicleta era str
icată, drumul era în pantă, era în tuneric și un prieten de
 joacă m-a împins sau a pus un băț la bicicletă.
 lucruri pe care, datorită trecerii timpului și modului din
 care funcționează mintea noastră,
 le-am lăsat în subconștient și mi-a rămas doar bicicleta-i
 periculoasă.
 Am devenit adult
 si nu mai mi-amintesc nimic din toate detaliile
 decat eu nu pot sa merg pe bicicleta.
 Fii atent!
 Hai sa ies din exemplu cu bicicleta.
 Esti adult, trebuie sa te duci la un interviu
 si te apuca atacul de panica
 inainte sa intri la interviu
 si te intorci inapoi si pleci acasa.
 Cazuri reale.
 Și persoana respectivă zice
 Nu sunt făcut pentru asta, trebuie să stau în banca mea
 Nu am nicio șansă să cresc, să mă dezvolt profesional
 Pentru că eu sunt atât pot, nu mă întind
 Cum era aia? Nu te întinde mai mult decât ți-e plapă
 Atât sunt eu în stare
 Persoana respectiv își vede atâta limită, da?
 Dacă mă uit în trecutul acelei persoane, lucruri pe care om
ul respectiv le-a uitat,
 dar pe harta mentală, harta mentală conține o cantitate inf
imă de informații,
 pentru că
 realitatea din trecutul acelei persoane
 conținea o cantitate ureașă de informații, dar între timp
 a trecut timpul
 ce credeți că s-a întâmplat cu informația respectivă?
 acel om care astăzi nu se duce la interviu pentru că are
 atac de panică
 a uitat
 că, de fapt,
 Când era copil la grădiniță, a trebuit să spună o poezie.
 Și a uitat versurile.
 Că nici nu le-a exersat prea mult.
 Și s-a dus pe scenă și s-a blocat și n-a mai știut ce să z
ică.
 Și toți i-au zis, nu ești bun de nimic, ai uitat versurile.
 Și ai primit bulină neagră, care, atenție, pentru un copil
...
 Tu acum te uiți și zici, ce bia e aia, bulină neagră?
 Pentru un copil era stima de sine.
 Si-ai primit bulina neagra.
 Problema este ca toata experienta, toate motivele pentru
 care tu ai uitat poezia,
 n-ai spus-o.
 Tu le-ai sters din memoria ta. Le sters.
 Au ramas in subconscient, ele nu se sterg efectiv.
 Si ramai in plan mental doar cu concluzia. Eu nu sunt in
 stare.
 Ce am desenat aici este experiența fizică de viață a unei
 persoane.
 Ce am desenat aici este ce a rămas ca hartă mentală a ace
lei persoane din experiența respectivă.
 Cât de mult s-a șterz din ea?
 Enorm de mult s-a șterz din ea.
 Mintea noastră șterge, are niște filtre.
 sters din ea.
 Mintea noastră
 sterge, are
 niște filtre, pentru că
 e enorm de multă experiență.
 Și atunci mintea noastră zice, bă, n-ai nevoie de asta, n-
ai nevoie de asta,
 n-ai nevoie de asta, stergem, stergem, stergem, stergem.
 Modificăm asta, transformăm asta,
 să rămânăm încă atât.
 Dar ce rămâne,
 de foarte multe ori te blochează, nu
 toatea una, dar de multe ori te blochează.
 Ia gândiți-vă.
 Mă întorc chiar și la exemplul cu bicicleta, ok, pentru
 Pentru că e simplu de înțeles.
 Sunt adult,
 n-am curaj să merg pe bicicletă.
 Dar dacă mi-aș aminti, adult fiind,
 că nu...
 Eu nu merg pe bicicletă nu din cauza că sunt incapabil,
 ci din cauza că m-am pins ăla.
 Eu de-aia am căzut.
 S-ar schimba problemă un pic.
 Nu mi-aș... ce mi-aș zice?
 Mi-aș zice în continuare,
 Ești incapabil?
 Nu mi-aș zice, stai o secundă.
 că nu e vorba despre capacitate,
 e vorba despre o întâmplare în care cineva m-a împins.
 Să seți dați că e altă concluzie.
 Ei, problema este că eu nu pot să trag acea concluzie
 dacă am lipsa asta de informații.
 Eu nu pot să revizuiesc concluzia fără să obțin informați
ile pierdute.
 ajunge la voi chestia asta.
 Deci trebuie cumva
 sa ma intorc,
 sa sondez,
 dar de unde
 a aparut concluzia asta?
 Cum de
 eu gandesc asa despre chestia asta?
 Nu cumva
 imi lipsesc informatii?
 Ia bine,
 exista
 13
 filtre prin care trece o informatie,
 Și fiecare filtru modifică, șterge sau generalizează inform
ația, iar ce rămâne în urma cernerii ăstea este modul tău de
 gândire.
 Ia imagineaza-ti acum urmatorul lucru.
 Imagineaza-ti ca te teleportezi intr-un oras in care n-ai f
ost niciodata.
 Si primesc o harta.
 Si harta aia...primesc harta orasului.
 Si pe harta aia apare o foaie care iti anuleaza imaginea
 unei strazi.
 Peste ea mai este inca o foaie care anuleaza imaginea unei
 alte strazi.
 Peste ea mai este încă o foaie și tot așa.
 La final, după ce ai 13 foi,
 te uiți pe hartă
 și vrei să ajungi din punctul A în punctul B,
 adică din, nu știu, vreau să sunt șomer și vreau să am
 libertate financiară.
 Și te uiți pe hartă.
 Cum ajunge din punctul A în punctul B?
 Când ții ții s-au anulat o grămadă de lucruri
 și concluzia finale este ești incapabil.
 Iatătatea mai rămâne pe harta, în unele situații. O să dăm
 tot felul de exemple, să clarificăm.
 Hărțile noastre mentale suferă de o grămadă de transformări
 și nu se potrivesc pe realitate.
 Învățuțiți, harta nu este teritoriu. Problema e că noi ne
 comportăm ca și cum harta ar fi teritoriu.
 Harta descri e teritoriu.
 Dar, esti sigur ca e corect descris teritoriu?
 Ce harți aveți despre relația de cuplu?
 Sunt corecte harțiile voastre despre relația de cuplu?
 Știi cum îți dai seama dacă ai o harță corectă despre ceva?
 Dacă ești mulțumit de punctul în care ajungi.
 Ai ajuns unde vrei înseamnă că ai avut harta corectă.
 Cineva de exemplu, fii atent, hai că luăm altceva.
 O persoană care își dorește să aibă libertate financiară și
 a ajuns la libertate financiară, ghici ce?
 Ce știu despre harta acelei persoane?
 Are drumul corect. E exact pe acolo trebuie să meargă.
 Dar dacă o persoană vrea libertate financiară, dar nu ajuns
 la libertate financiară.
 Zice, bă, simplu, ca să ajungi la libertate financiară, tre
buie să te duci la biserică, să faci mătănii, să te duci la
 Loto, să cumpări bilete la Loto și să aștepți.
 Ăstea sunt regulile pentru a obține libertate financiară. E
 bună harta asta mentală? O va folosi cineva? Adică știm că
 nu e bună.
 Stim ca o folosesc multi, bravo! Asta vreau sa...
 Intelegeti?
 Credeti ca e o harta...
 Deci daca ma duc la unul care a ajuns la libertate financi
ara, o sa-mi spuna ca a facut asta?
 E cineva care crede ca...
 Cineva care a ajuns la libertate financiara a facut asa ce
va?
 Nime nu...
 Doar Elena a ridica mana acolo, da?
 Stea asa relaxata cu mana pe...
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 Doar despre ele, alea doua.
 A avea o harta mentala gresita de fapt inseamna
 Ca din ceea ce e toata experienta de viata pe care ai putea
 tu sau ai fi trait-o deja
 Tu ai ramas doar cu o bucatica din ea.
 E ca si cand te duci intr-un oras nou si eu iti dau o bucat
ica atata din harta orasului si zic, descurca-te.
 Dar tu te decupesti din harta, iti dau atata si zici, de ce
 nu te descurci?
 Pai vad doar parcul, nu stiu care.
 Descurcă-te, că ai destulă hartă.
 Vezi puțin din informația aia, mai mult.
 Am zis că vezi puțin că s-așters informația doar ca să în
cep de undeva.
 În realitate sunt 3 filtre principale și în total fiecare
 are subfiltre.
 În total sunt, cum am zis, 13 filtre.
 Dar alea 3 principale sunt urmatoarele.
 Stergere, adică mintea mea anulează informații.
 Sterge informații.
 Sărăcește harta mentală. O sărăcește.
 Eu rămân cu o puțină cantitate de informații și mă bazez do
ar pe aia, că eu doar adată știu.
 Doar atâta știu. Gândiți-vă, harta mentală înseamnă să ai o
 hartă, mă duc undeva și am o hartă a lumii respective pe
 care o țin în fața ochiului, eu nu văd în spatele hărții.
 Eu văd doar harta și eu trebuie să merg.
 Deci, a, trebuie să faci la stânga, ok, fac la stânga.
 Trebuie să faci la dreapta, ok, fac la dreapta.
 Deci, eu mă bazez doar pe hartă, eu nu văd.
 Ia stai să văd, aici au schimbat ăștia drumul.
 Eu merg doar dupa ce mintia mea are doar harta mentala.
 Cand zic harta mentala, va va da seama ca nu va referi sa
 mergi prin un oras, ci ne referim la cum, de exemplu, sa
 comunici cu partenerul de cuplu.
 Cum, de exemplu, sa comunici cu oricine.
 Ce am vorbit inainte.
 Comunicam despre pantof si despre job si atat.
 Atâta-i pe harta mea mentală.
 Însă un expert are o hartă mentală largă, detaliată despre
 ce înseamnă comunicare.
 Un antreprenor cu experiență are o hartă mentală detaliată,
 corectă, largă despre ce înseamnă să obții libertate
 financiară, de exemplu.
 față de cineva care zice, bă, n-am bani ni să trec strada.
 Acela s-ar putea să aibă o hartă mentală despre libertate
 financiară foarte distorsionată.
 Primul filtru este al ștergirii. Mintea ia experiența total
ă și șterge o parte din ea.
 Deja s-a îngustat.
 Al doilea filtru este al generalizării.
 Ce înseamnă generalizare?
 Păi, dacă am vorbit...
 Nu știu, dacă am mers o dată într-un loc și am găsit acolo
 un parc, înseamnă că peste tot pe unde să merg o să fie un
 parc.
 Dacă odată a fost bine să fac un lucru, înseamnă că de fie
care dată va fi bine să facă același lucru.
 Dacă odată am picat un examen, de fiecare dată o să pic un
 examen.
 Să zisati?
 De ce face mintea noastră chestiile ăstea?
 Ca să nu consumă energie.
 Noi avem filtrele ăstea ca să ne protejăm, că altfel am
 consumat prea multă energie.
 Problema este că nu ne ajută filtrele.
 Hai să vedem și al treilea și după aceea le luăm pe rând.
 Ștergere, generalizare și distorsionare sau distorsiune.
 Știți cum e cu distorsiunea?
 Ați auzit? A face din țînțar armăsar.
 Amplifici.
 Vine cineva la tine, se uită la tine încruntat și tu zici,
 ai de capul meu mă urăște, vrea să mă omoare.
 De câte ori nu facem chestii de genul ăsta? Amplificăm ceva
 și...
 Știi, vorbești cu partenerul și partenerul zice, bă, nu.
 Ai de capul meu, nu mă iubește.
 Trebuie să divorțăm că nu mă iubește că mi-ai zis nu.
 Asta înseamnă distorsiune.
 să distorsionezi realitatea
 și tu să tragi concluzii din puțină informație.
 Da, scuze.
 Părticica mică care ne rămâne nouă
 poate să fie și ea eronată?
 Da.
 Adică să nu fie reală, dar la nivel celular să o simțim, să
...
 E singura ta realitatea.
 Deci gândiți-vă, oamenii își trăiesc viața pe baza asta.
 Asta e realitatea, asta e harta mentală, și acum fiți aten
ți.
 Doar ca paranteză, da?
 Ăsta e limbajul.
 Adică, din gustul de căp... bă, am mâncat căpșună.
 În experiența mea interioră despre căpșună-i asta și când v
reau să o transmit mai departe, am atâtea cuvinte.
 Adică, încă o dată, mai acționează filtrele. Ștergere,
 generalizare, distorsione.
 Întrebarea mea era că dacă eu îmi imaginez o situație de câ
nd eram mică,
 imaginea care o am în cap poate să fie total eronată, adică
 să nu aibă treabă cu respect.
 Asta a fost întâmplarea când erai mică, asta este cea ce î
ți amintești tu sau îți imaginezi.
 Și fii atentă, dacă o să te rog să-mi povestești, o să-mi f
ie asta.
 Ok, am înțeles.
 Înțelegeți.
 Dar tu te vei comporta după asta.
 Ok, deci la nivel de emoții subconștientă rămâne totuși...
 Rămâne, dar modul în care noi ne comportăm, ce concluzii
 tragem, cum ne simțim, e asta de aici.
 Ok, mulțumesc.
 Asta se numeste, în înălpi, structura de profunzime, asta
 se numeste structura de suprafață a experienței.
 Adică structura de profunzime înseamnă cum a fost cu adevă
rat experiența, structura de suprafață este cum mi-o amint
esc eu, cum o trăiesc, ce înseamnă pentru mine, ce înțeles
uri îi dau acele experiențe.
 Și eu îmi trăiesc viața după asta.
 și vreau să o transmit mai departe.
 Mai pierd încă 90% din ceea ce trăiesc eu în interior.
 Înțelegeți?
 Și atunci vine întrebarea...
 Cum să mă orientez prin viață
 când hărțile mele mentale despre orice
 sunt atât de distorsionate, generalizate, șterse?
 noroc că există un sistem
 prin care pot să iau orice experiență
 să pun niște întrebări
 astfel încât să recuperez informația
 distorsionată, generalizată sau ștearsă.
 Hărțile mentale ale oamenilor
 sunt ilogice iraționale.
 În momentul în care pun întrebări mă întorc spre, hai să z
ic, spre teritoriu, spre a fi obiectiv,
 spre a fi cât mai aproape de realitate.
 Aici, viața noastră este o ipoteză, o poveste.
 Mi-ar plăcea, cred că e așa.
 Aici sunt fapte, certitudini, lucruri concrete.
 Așa s-a întâmplat.
 Eu am tras o concluzie din aia, concluzia vine ca urmare a
 funților minții.
 Astea sunt niște funcții obligatorii ale minții.
 Nu poți să zici, eu acum nu o să generalizez, eu acum nu o
 să șterg, nu o să distorsionez.
 Mintea noastră face asta.
 Din ceea ce noi aveam povestit la cursul ăsta, de când ne c
unoaștem.
 Sunteti siguri că nu ați generalizat, n-ați sters și n-ați
 distorsionat informația?
 A fost enorm de distorsionată.
 Și să vă dau un exemplu.
 Ți-am spus ceva ieri, să zicem, dar pe tine te-a durut bur
ta.
 Durerea aia a influențat modul în care tu ai apreciat
 informația.
 Te vei duce acasă și vei zice, ba nu știu de ce, dar nu mi-
a plăcut ce mi-a zis.
 Eu am fost... cu ani de zile în urmă, nu m-am impuținut, cu
 ani de zile în urmă, am avut o criză de rinic, o piatră, am
 tot aștepta să iasă diamant, nu ai așa diamant.
 Deci, cine credeți că o să iasă diamant, nu.
 Și aveam programată vacanță în Barcelona.
 Eu cu Simona de Braț și cu Piatra.
 Cu ceva?
 Zic, domn doctor, ceva medicamente, ce medicamente doar ca
 sa nu mori pe drum, stii?
 N-am, mi-a dat ceva analgesice, am urcat in avion, am ajuns
 in Barcelona.
 Era primavara, deja in Barcelona e cald.
 Eu eram cu geaca pe mine, cu fular la gat si aveam frisoane
 in timp ce ma plimbam de mana prin ora asa-asa.
 Ce frumoase scladirile facea Simona!
 Superbesent!
 Nu mai puteam de durere, stii?
 Cand disparea efectul de la analgesic, ma durea de murea.
 Bai, nu mi-am mai trebuit sa aud de Barcelona.
 Am zis-i cel mai urat oras posibil.
 Deci mintea mea zicea, cum n-ai ma sa isi doreasca cineva
 sa se duc in Barcelona in vacanta?
 Mi-a luat vreo 5 ani pana cand mi-a disparut si am zis
 mi-a dispărut și a zis, băi, mi-aș dori să mai văd odată
 Barcelona.
 Dar senzația mea a fost dată, de fapt, de informația aia,
 suprapusă acolo.
 Da, el nu mi-a plăcut, știi?
 Și, de fapt, îmi dau seama că a fost fain, adică...
 rațional, dacă stau și mă gândesc, îmi zic, băi, da, a fost
 fain.
 Dar emoțional să nu mai văd Barcelona, o perioadă.
 Ok?
 Avem multe asemenea elemente. Dacă nu știam,
 dacă n-aș fi știut toate chestiile astea, sau mi s-ar fi
 întâmplat în copilărie,
 și aș fi uitat că m-a durut trinichiu,
 că zic, nu dom'le, mie nu-mi plac excursiile deloc, nu-mi
 place Barcelona, nu suport Spania,
 nici măcar vinul spaniol, știi? Ceva de genul acesta.
 Pentru că vine din Spania.
 Să zicezați? Deci noi așa distorsionăm,
 uitând detalii,
 mai ales cele din copilărie.
 Problema este că în copilărie s-au pus baze a multor con
vingeri ale noastre pe care noi le folosim azi,
 și nu mai știm de ce le avem așa.
 Pur și simplu, nu știm.
 Știm că, bă, îmi place asta, nu îmi place asta!
 Nu v-am zis ce am făcut cu Adeline când era bebeluș.
 Început să se meargă ținută de mâini, cât ținevam, un an,
 nu mai știu cât aveam,
 Și era cu ciorăpei prin casă și nu știu ce...
 La bucătărie călcase pe acolo și era o apă pe jos.
 Și a călcat cu ciorapu în apă și...
 Zice Simona, du-te și schimbă ești tu ciorapii, știi?
 Eu deștep... De ce să-i schimb ciorapii? Nu-i mai bine să-i
 usuc.
 Și am pus-o pe pată, pe pat, am luat fenu...
 Cu ciorapu în picior...
 Am dat drumul la fen.
 Știți cum se încălzește, ăla?
 Și fata a început să urle, știi? Să-și tragă piciorul că se
 încălzea...
 S-a încălzit ciorapul ăla...
 E, nu...
 Și mai ales apa aia, știi?
 Să-mi fierb în tase acolo.
 Băi, și nu suportă sunetul fianului.
 De ce nu suportă fata sunetul fianului?
 Ai, de cavă meu...
 De la mine nu suportă sunetul fianului.
 Și încet încet mi-a luat câteva luni bune
 s-o desensibilizești.
 De fapt, ce am făcut după aia?
 Îi făceam ceva ce îi plăcea.
 Nu știu, ne jucam, gândilam și puneam fianul pornit
 să îl audă și să se simtă bine în timpul ăla.
 Și încet încet i-am anulat ce-i făcusem.
 Știi?
 Dar noroc a fost că știam chestiile ăstea,
 dar dacă nu le știam, știi?
 Creștea nu suporta aia.
 Sunt mâncăruri care nu vă plac sub nicio formă.
 Nu vă plac pentru că vi le-a dat mama când erai copii
 în timp ce se certa cu tata.
 Am
 exagerat un pic.
 Ceva nu vei a plăcut atunci când a fost prea fierbinte, a f
ost prea rece, a fost prea sărată, a fost pipărată, habarnam
.
 Ceva nu vei a plăcut atunci și ați rămas cu sentimentul că
 acea mâncare nu e bună.
 Ok?
 Soacră mea, operată, i-au schimbat o valvă la inimă, nu șt
iu cum se cheamă toată povestea aia.
 si trebuie sa-si controleze densitatea sangelui.
 Ca daca e prea dens se infunda
 si am zis nu e nimic, ca am-o din aia de desfundat.
 Cum desfundam la chiuvete, stii?
 Si zice, nu, nu, ca nu e buna.
 Daca e prea subtire, tisneste, stii?
 Deci nu e, trebuie sa-i fie intr-o anumita densitate.
 Si ce face soacra mea? Nu mananca verdeturi,
 Că verdețurile subțiază sângele. Mâna sus cine e de acord
 cu asta?
 Verdețurile subțiază sângele.
 În realitate, exact pe dos.
 Verdețurile îngroașă sângele.
 Doar că în tradiția populară verdețurile subțiază sângele.
 Și femeia nu mânca verdețuri.
 A trebuit s-o duc la trei medici care să-i spună doamnă.
 Frunzele conțin vitamina nu știu care, care îngroașă sânge
le.
 De-aia nu aveți voie să mâncați foarte mult.
 că vei auzi să ia, nu mâncați foarte multe verdeții,
 că vă îngroajă sângele.
 Ea zicea, nu că îl sulțiază.
 Spanacul ce conține preponderen?
 Trebuie să le dăm pausă.
 Spanacul nu conține fier.
 Spanacul este una din plantele care are
 printre cele mai mici cantități de fier
 dintre toate plantele.
 ce a rămas în mintea pe harta noastră mentală despre spanac
?
 Știți povestea? Adică de unde a apărut chestia asta?
 Chiar au făcut analize
 să vadă ce conține spanacul
 și tanti care a dactilografiat a pus o virgulă greșit.
 Din momentul ăla s-a creat personajul Popei care e super
 strong pentru că mănâncă spanac și a intrat în cultura
 populară că spanacul conține fier.
 Nu este deloc adevărat.
 Spanacul nu conține fier.
 Are o cantitate sub media alimentelor care conține fier.
 Ați mâncat spanac o viață întreagă cât ați fost mici pentru
 că conținea fier?
 Nu, nu vreau... mă rog...
 Părinții te obligau să mănânzi spanac pentru că conține
 fier?
 Înțelegeți? Sețizați cum
 o distorsiune, o regulă culturală
 influențează la nivel mondial modul de gândire?
 Sistemul ăsta ce vi-l dau azi îți spune
 care e întrebarea care ar fi trebuit să o pui
 ca să nu mănânci atât a spanacă care nu conține fier.
 Care trebuia să le pui părinților, știi?
 Bine, oricum te-ar fi zis, treci și mănâncă spanacă,
 te pun să mănânci spanacă cu tot cu întrebarea ta.
 Da, Oana, spune.
 Poate au și colegii mei curiositatea asta.
 Eu înțeleg așa în momentul ăsta.
 Legat de o espanach era și de ținele acelea cu popăi marin
are, care lua conserva și făceau mușchi acolo.
 Adică eu una am crescut cu asta.
 Ce voiam eu să întrem mai devreme?
 La prima întrebare mie îi răspunzi deja,
 dacă acele convingeri pe care ni le creăm din copilărie ne
 afectează mai departe.
 Cumva noi acum, ca adulti, foarte ușor de...
 Nu că ne afectează mai departe, sunt singura noastră real
itate pe care nu mai punem sub semnul întrebării.
 Noi nu mai provocăm.
 E cea ce stie... cum ii zice, verdeturi le subtiaza sangele
.
 Asta e.
 Da.
 Ce inteleg eu din ce informatie ne-ai oferit acolo?
 Deci tu, prin abilitatele tale, sa zic, prin tot ce esti tu
 in acest moment,
 din ce putem noi sa descriem prin acel limbaj, deci doar at
at,
 tu poti sa te duci sa vezi acel atat.
 Exact.
 Adica, tu esti un fel de magician.
 Fiat în ce facem noi?
 Te ascult pe tine spunând atât
 3 cuvinte
 3-5 cuvinte, mi-ai spus o convingere
 Da
 Identific patternul acelei convingeri, dându-mi seama in
 care dintre cele 3 filtre
 Sau 13 sub filtre se încadrează convingerea
 Pentru că ai formulat-o într-o anumită formă, o să vedeți
 exact formele
 Te întorc aici, tu îmi spui altceva
 Mai pun odată întrebarea și te întorc la experiență
 și tu zici, băi, s-ar putea să mă fi înșelat.
 Pentru că începi să-ți amintești sau să-ți,
 mai bine zic, să-ți clarifici
 cum deai dezvoltat tu această convingere
 pe care mi-ai exprimat-o așa.
 Deci, convingerea e aici, în mintea ta.
 Deci, aici e experiența, aici e mintea ta, aici e cuvintele
 tale.
 Ok?
 În mintea ta, tu ai tras niște concluzii
 despre ceva.
 Dar poate că n-ai folosit formula corectă
 ca să tragi concluziile alea.
 Punându-ți întrebări, eu te întorc la
 cum de ai tras această concluzie și nu alta
 și tu dești, băi, stai că nu m-am gândit niciodată.
 Aș fi văzut să trag altă concluzie din asta.
 Cum de am tras eu această concluzie
 care nimic nici măcar nu mă ajută?
 Și zici, bă, aș putea să gândesc un pic diferit aici.
 Că mi se arată că nu am...
 N-a fost chiar corect cum am gândit eu.
 Știi?
 Și ce faci?
 începi să lărgești un pic harta asta.
 Și harta ta mentală cuprinde acum
 un pic mai mult decât cuprinde-a înainte.
 După aia, încă un pic.
 Încă un pic.
 Și vezi tot orașul, cu toate străzilă lui.
 Adică vezi tot domeniu
 cu tot ce nu vedeai până atunci din acel domeniu.
 Ok?
 Și asta face acest curs.
 Și asta, de fapt, înseamnă
 a ajunge corect
 la destinația pe care ți-ai propus-o.
 și nu te-a învârtit în cerc și a zis că eu nu pot și nu
 sunt în stare.
 Oamenii buni.
 Toți oamenii pot, au capacitatea, n-au harta.
 Deci noi acum suntem acolo sus cumva.
 Noi suntem...
 Noi exprimăm ceea ce gândim despre ceea ce am trăit.
 Da.
 Deci exprimăm verbal ceea ce gândim despre ceea ce am trăit
.
 Până unde ne duce, de exemplu, acest curs Practitioner?
 Sau depinde de noi, nu?
 Cât de mult vrem să păm?
 Să ne ducem către, nu știu, adevăratul eu?
 Scopul pentru sistemul acesta și, general, pentru cursul de
 Practitioner,
 este să așeze și să clarifice, să dea praful la o parte de
 pe harta mentală,
 ca să văd cum ar fi un sistem de gândire coerent.
 pentru că noi ne bazăm modul nostru de gândire
 pe foarte multe superstiții,
 pe foarte multe presupuneri,
 pe foarte multe momente în care am tras niște concluzii,
 dar fără să le verificăm.
 Și ne conducem viața după concluziile respective
 la care nu avem nicio verificare.
 Gândiți-vă, fii atent. Vă dau un exemplu.
 Unchiumiu?
 Când am început eu să-mi deschid prima firmă,
 orău eram în tinerețe,
 Zice, te învăț eu cum să faci ca să fii bogat.
 Și zic, băi, dacă ai fi fost Bill Gates, te ascultam.
 Dar tu ai avea un birt la care veniau trei bețivani din cap
ătul satului
 și ăsta vindea de 5 lei pe zi.
 Păi, dar era mare afacerist.
 Și mi-e explica el cum anume trebuie să faci afaceri.
 Norocul meu că i-am zis, știi ce, pas.
 Dacă era unchiul meu Bill Gates,
 păi îl ascultam.
 Dar harta mentală despre cum să faci afaceriul unchiului
 meu
 nu era o harta mentală pe care vi-aș recomanda-o.
 Pentru că pe harta lui mentală era așa.
 Deschizi un birt, le zici că le vinți țuică de prună de cal
itate,
 Tu te duci la Sârbii, cumpări alcool, bagi un pic de zahăr
 în el, îl îndoiești cu apă și le dai că și așa nu se prind.
 Asta era modelul lui de business.
 Înțelegeți?
 Da.
 Eu tot zic că pare așa ca un magițian.
 Și mi se pare că ne ajută și pe noi să devenim proprii magi
ții.
 Hai să intrăm în practică și să vedem imediat care sunt de
 fapt filtrele.
 Mai vreau să mai spun ceva și scuze scuze scuze, legat de
 convingeri și cum schimb niște convingeri.
 Convingerile sunt aici, da?
 Ostea sunt convingeri aici.
 Pentru că convingerile construiesc, de fapt, constituie h
arta mea mentală.
 Acum ceva ani, în prima mea relație de lungă durată, era
 incompatibilitate clară acolo,
 dar nu o vedeam la momentul respectiv.
 Mă întorcem acasă plângând și tata mă vedea și mă întreba
 Dar ce s-a întâmplat?
 Mă asculta acolo, îi spuneam cu foc
 Uite, a făcut asta, n-a făcut asta, mi-a zis asta, n-a zis
 asta
 Și el îmi spunea
 Ei, fata mea, ieși așa, ieși așa
 Și eu nu înțelegeam acest cum adică ieși așa, așteptarea me
a era să dea dreptate
 Uite-ne, mernicu, îmi supără fata și toate cele
 Mi-a zis odată, mi-a zis de două ori, mi-a zis și în alte
 contexte
 Același lucru. M-am certat cu o colegă la școală, nu știu,
 diverse conflicte, da?
 Aceeași vorbă. E și așa, e și așa.
 Ai și tu dreptate, dar are și celelal dreptate.
 Și tot gândindu-mă, mi-am dat seama că pe mine m-a... nu că
 m-a afectat,
 m-a influențat într-un mod pozitiv, în sensul că în ziua de
 azi, nu sunt singură că ce cred eu este adevărul absolut.
 Întotdeauna zic, ok, eu cred asta acum, dar asta ar putea
 să fie complet greșit.
 Și chiar n-am sunat de dimineață să îi mulțumesc.
 Sunt știi, tată? Ce mi-ai zis tu acum an de zile și eu nu
 înțelegeam.
 Uite, acum înțeleg ce ai vrut să spui.
 Cel fain.
 Mulțumesc mult.
 Super. Mulțumim și noi. Bravă. Super.
 Ok. Mai avem două minute până la pauză.
 Nu o să intrăm acum efectiv în practică.
 Practică ce înseamnă?
 Să vă arăt cum sună fiecare convingere
 și care e întrebarea pe care trebuie să o pui ca să anulezi
, să te întorci de la harta mentală, să te duci către
 experiență.
 Adică să vezi cum au stat lucrurile în tradevăr acolo.
 Ok?
 Dar până atunci hai să vedem dacă mai sunt întrebări despre
 ce am discuta până în momentul ăsta.
 Uite, vine microfonul.
 Oana, sunt așa. Aveai o întrebare referitor la răspunsul tă
u.
 Ai zis că în momentul în care punem întrebări, adică ne dăm
 seama că are o convingere,
 punem întrebarea specifică și după mergem mai departe și
 vedem realitatea care a fost la scară largă.
 Și ai zis că ulterior, după ce îți dai seama s-ar putea ca
 eu să fii gândit greșit la momentul respectiv,
 Convingerea nu se dimineaza, ci screste harta.
 Screste harta, si ai zis treptat.
 Acel treptat este...
 Inseamna, dupa ce am aflat asta, eu incep deja sa ma
 interesesc si o cresc singur.
 Pai fii atenta, fii atenta.
 Imagineaza-ti asa, cat intorci acum 200 de ani inapoi in
 timp
 si vezi oamenii care se uita la un fulger
 Și zic, oaa, Dumnezeu e supărat pe noi, trebuie să ne ducem
, să postim, să sacrificăm copiilul mielu și așa mai departe
.
 Și tu le spui, băi, s-ar putea să nu fie așa, nu știu ce le
 zici acolo, dar oamenii încep să gândească diferit despre
 acel lucru.
 Știi? Îi ajută sau nu îi ajută să-și slărgească artamentală
 și să studieze care e surs a fulgerului?
 Da, clar.
 Înțelegi?
 Da.
 De fapt, asta se întâmplă.
 Nu e ca și cum le spui tu soluția.
 Ci doar le spui, în așa fel, nu ca un sfat.
 Ci punându-le ca și cum le ridici la file o întrebare,
 ca ei să stea, să analizeze, să zică, dacă n-am gândit core
ct.
 Dacă nu e corect asta.
 Și doar această mică fisură, să-i zic așa, în certitudinile
 oamenilor,
 e suficientă de multe ori, nu instant.
 Nici o schimbare nu vine instant.
 E suficientă ca omul ăla să înceapă să zică, hai să gândesc
 altfel.
 Să nu mai gândesc așa, să gândesc așa.
 Să văd unde mă duce acest mod de gândire.
 Noi asta vrem cu acest sistem.
 Eu nu vreau să îți dau soluții,
 ci vreau să te provoc să-ți revizuești modul de gândire.
 Ok?
 E valoros lucrul ăsta în general pentru oameni,
 să-și revizuească modul de gândire.
 Nu la toate domeniile, doar la alea la care nu sunt multum
iti de rezultate.
 Eu nu o sa te provoc acolo unde tu esti multumit de rezult
ate.
 Pentru ca daca esti multumit de rezultate, modul tau de g
andire da mil si mie, ca e bun din noi in ce te-a dus la rez
ultate.
 Dar daca nu te-a dus la rezultate, ce faci? Iti pastrezi
 modul de gandire?
 Ma stiu, aratati oamenilor din pacate, da, isi pastreaza
 modul de gandire.
 Noi aici, sunteți aici, o comunitate de oameni care au ven
it tocmai pentru că
 modul ăsta de gândire nu m-a dus la rezultate, eu trebuie
 să-l schimb.
 Vreau să învăț cum.
 NLP-ul te învață cum să-ți schimbi modul de gândire, dar nu
-ți dă.
 Uite, asta trebuie să faci dacă vrei să ai o afacere, asta
 trebuie să...
 Nu, asta-i treaba voastră, să vă duceți în lume și să căuta
ți moduri de gândire care au dat rezultate.
 Eu doar te învăț cum poți să-l schimbi modul tău de gândire
.
 Ok?
 Da, da. Mulțumesc.
 Da.
 Poți să ne enumeri AirFugitive-ul, toate filtrele?
 După pauză. După pauză trecem oricum prin toate.
 Și lucrăm pe ele, deci o să lucrați doi câte doi pe filtre
le respective.
 Mulțumesc mult.
 Și o să discutăm ce face fiecare în parte.
 Acum am vrut doar să vă dau tablou general, adică să știți
 despre ce o să vorbim.
 Ok?
 Da.
 Bun, hai să facem pauză și după pauză intrăm în practică.
 Astăzi o să terminăm la ora 5.
 Nu promit că o să avem pauză de prânz să văd cât de bine
 merge.
 Jumat de ora, ok. Bun, da, bine.
 Pentru că nu știu dacă... să vedem cum ne încadrăm în timp
 să le facem pe toate, că sunt destul de faine și nu o să v
rem peste ele.
