 Muzica
 Bun! Bine ați revenit! Haideți, haideți, haideți, haideți,
 haideți, haideți!
 Închideți ușa! Lăsați-i pe afară!
 Să lupte să intre.
 Hai, hai, hai, hai.
 Hai, până vin toți colegii părând așa pe sărite fără micro
fon.
 Cum a fost la ursul Pucuandi?
 V-a plăcut?
 Da, mă bucur. Îl mai chemăm?
 Da.
 Bine.
 Nu.
 Paul Ulteanu va fi online pe 10 octombrie.
 Ieri am vorbit cu el. Ce?
 Nu te aud?
 Pe Joseph O'Connor, da.
 Da, si de data asta, Joseph va fi online si pentru voi si
 pentru noua generatie de Revo,
 ca trebuie sa amanam un pic muntatina cu el.
 Dar o sa fie online si pentru voi si pentru cei de la Revo.
 Joseph O'Connor este omul care a scris acum foarte mult tim
p
 manual de NLP.
 Vă recomand.
 Manual de NLP.
 Este o carte verde.
 Așa cum vă recomand, doar pentru suport de curs, pentru cei
 care vreți să detaliați
 sau să urmăriți ce am făcut noi,
 nu v-aș fi recomandat cartea sau cărțile înainte de curs.
 Acum că ne apropiem de final, pot să vă recomand pentru că
 le veți înțelege altfel.
 Cei care fac, să spunem, iau inițiativa cu toată asumarea.
 să citească despre NLP înainte să-l trăiască, adică să me
argă într-o sală să vadă cum se face,
 nu vor înțelege aproape nimic din NLP.
 Aproape nimic.
 Și atunci de asta nu recomand, că mă trebuie cineva, de ce
 nu-mi recomand scârzi despre NLP,
 până la modul 3-4, mai bine să nu știi că există.
 Acum există. Deci manual de NLP, Joseph O'Connor, pe care o
 să-l aveți ca autor în fața voastră și online,
 Este un tip extrem de simplu și extrem de inteligent și b
ine pregătit,
 și cu zeci de ani de lucru pe NLP.
 Și manual de utilizare al creierului
 nu se mai găsește, anticariat sau ceva, se găsește să...
 Îți promit, se găsește.
 N-ai căutat-o suficient de bine.
 Cât de mulți i la convingerea asta, Sebi?
 Am găsit, dar m-aș face...
 Deci l-ai găsit. Perfect.
 Îl aveți pe grupul de WhatsApp, iau-ți.
 Manual teutizare al creierului, Bodenhammer și Hall.
 Ca autori și volumul 1 e pentru practicener, volumul 2 e
 pentru master.
 Nu vă recomand volumul 2.
 Cum?
 Luatți doar volumul 1, luatți cu sare, da? Așa cu...
 E foarte gros, este ce? Door stopper.
 Și explică foarte multe lucruri pe care le-am parcurs deja,
 o parte in cursul nostru, o parte nu le-am parcurs, sunt
 lucruri care sunt complet noi
 si de aia vi-l recomand, doar lati-le cu sare. Bine? Adica,
 jucati-va.
 Bun, o secunda ca era cineva care... Unde esti Valentina?
 Valentina. Da-ti-mi microfona aici, valo-l la Valentina
 si mergem catre primul exercițiu imediat.
 Mâna sus, ca sa te vada colegia mea.
 Nu, nu, uite aici, uite aici, uite aici. Mulțumesc, Helena.
 Valentina, mă numesc.
 Mai aproape.
 Da.
 Deci am venit la modulul 7 să-i frec reierii lui bărbatul
 meu mai departe.
 Că mi-a zis că, ce dracu' ai făcut, ești așa, zic, tu chiar
 nu te mai înnervezi la modul care eu eram alarma la 5.30.
 Dacă nu mă știa.
 Deci, stai un pic. Sotsul tău îți spune ca efect al faptul
ui că tu vii la curs.
 Da.
 Din ce ți-arăvi apropo când-i câtești vii?
 Din Spania.
 Deci voi stăte într-o țară zen acolo.
 Și tu nu erai zen în Spania.
 Nu, până atunci am locuit în Cipru. Și Cipru e țară foarte
 zen.
 Mai zen decât Spania.
 Dar tu nu erai?
 Nu.
 Cum erai, Valentina?
 Păi veneam din România, cum dracu să fiu zen.
 Adică, mulțumesc să le...
 Corect. Deci tu alarmă la 5 jumate, da?
 Și cum e acum?
 Stati să ne ascultăm.
 Iartăm-vă.
 Nu, nu. Așa fac acasă.
 Stai că se poate discuta.
 Nu, ca pierdu Max. Max, nu-i nicio problema, stai sa term
ina in cafeaua.
 Vom vedea pe unde...
 Max nu e vreun copil sper.
 Nu, e vreun caine. E un caine.
 Si filmul la mare zice,
 Tata, dar ce s-a intamplat cu mama? Fumeaza, se intampla ce
va?
 El nu m-a vazut sa e de 2 ani si el ma stia...
 Pe carbid.
 Sistemul, daca om.
 Ok.
 Da.
 Si acum practic te-ai dezactivat ca anxietate sau...
 Maxim.
 și pe drum, în România,
 mi-am dat seama că sunt obosită.
 De?
 Faptul că eu port niște coho-nes, care nu sunt ale mele.
 Și vrei să le mai porti sau...
 Nu.
 Că m-am cam opărit.
 Absolut, excelent!
 Excelent!
 Bravo, să știi că o parte din starea ta de zen e posibil să
 fi venit pentru că ai renunțat la testosteronul aferent.
 Metaforic.
 Bravo.
 Bravo și fericită.
 E un pic cam dificil așa că mă gândeam și, pă, dar oare era
 mai bine să stau acolo?
 Oamenii nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 Nu.
 Deci, nu au făcut niciun lucru cu oamenii de la tine?
 oare el o sa le mai vrea inapoi sau s-a obisnuit ferele?
 Nu stiu.
 Nu pot sa raspund in locul lui.
 Da.
 Iti spun doar,
 psihologic, intr-o relatie cum functioneaza,
 da, se intampla de foarte multe ori
 ca femeia sa ia rolul masculin,
 asta inseamna ca barbatul se va data
 in doua moduri.
 Atentie, femeia ia rolul masculin, nu neaparat
 ca vrea ea, ca sa fie clar.
 Deci nu e un reproș aici, da?
 Unu are nevoita,
 Altă ori nu știe altfel.
 Adică vine de undeva unde nu știe că se poate și altfel.
 Dar, nu, deci să fie clar că nu îi reproș.
 Dar când ia rolul masculin femeia,
 bărbatul de obicei să adaptează în două moduri.
 Fie pleacă, că nu vrea în relație un bărbat,
 și literalmente pleacă, sau începe scandalul.
 Și unul între ei trebuie să renunțe, măi.
 Păi am și divorțat până acum, și că...
 Fie renunță și se lasă.
 Și aici, din nefericire foarte mulți bărbați,
 aici suntem noi manipulați.
 de schimbare asta, fără să fie vina ta sau a voastră, să f
ie clar.
 Ci noi ca bărbați nu știm că uneori
 e recomandat să nu fugim de conflict
 în relație cu partenera.
 Pentru că, în momentul în care fugi de un conflict în relaț
ie cu partenera,
 ai transmisie că e mai puternică ca tine,
 deși intenția ta e bună să nu faci scandal.
 Și am auzit mulți bărbați să-mi spunăți, dacă știți,
 sau ți-au auzit vecinii care gândesc așa,
 decât să mă pun cu nebună,
 mai bine fac cum zice, ia și bine a fi.
 Dar asta e castrarea.
 Păi a fost o perioadă când s-a lăsat castrat și până la urm
ă a obosit.
 Asta-ți spun.
 E a doua nuanță în care, ori se luptă cu tine până pleacă
 tu sau el, ca bărbat și rămână el în masculinitate,
 fie începe să zică, bă, dar de ce să mă pun cu nebună? Hai
 să fac ca ea.
 Și atunci, făcând ca ea, femeia devine masculină, el devine
 feminin, și relația poate să funcționeze, cu lumea.
 Doar că nu este, dacă nu este o regere conștientă, la un
 moment dat va veni cu un cost.
 Gen, el s-ar putea, la un moment dat, după 10-15, nu știu,
 x ani, să-i fugă ochii părat, dar după feminitate, care nu
 e masculinitate.
 Și atunci am vorbit cu femeie că am spunea, bă, nu ține,
 deci cum adică după 15 ani să-l iată după alta?
 Și tot ea mi-a zis că nu m-am bagat eu, tot până întrebări
 am pus,
 a zis, da, da, eu eram bărbat în relații, eu eram femeie, e
 normal că îl iată după femeie.
 Păi am trecut și prin asta.
 Are sese zi?
 Da.
 Deci nu e despre corp.
 Nu.
 E despre atitudine psihologice si mentalitate.
 Da.
 Bravo!
 Am trecut si prin asta.
 Si? Acuma cum sunteti?
 Cu...
 Infidelitatea?
 Nu. Cu relatia nu trebuie sa-mi detalizam.
 Cu relatia suntem bine. Acuma o construim pe partea asta l
alta.
 Bravo!
 Pentru ca e altceva.
 Bravo!
 E ceva diferit.
 Hmm. Sunt altfel, nu?
 Da.
 De cat...
 Deficil.
 Si tinem cont ca atunci cand m-ai intrebat in prima zi de
 ce am venit,
 Am venit să-mi ajut familia, pentru ei sunt aici.
 Și mi-am dat seama că nu.
 Și pentru cine ai venit, de fapt?
 Pentru mine.
 Să-ți fie de bine.
 Bravo, Valentina, aplauze pe treia.
 Și dă-l aici, în stânga, că era lângă tine,
 și însă nu sălin prea departe.
 Eu am vrut să-mi contrazichii paru' în prima parte.
 Și te-ai pus mai aproape de mine.
 Da, iată, nu, nu, te parm.
 Am văzut.
 Da, da, da, m-am așezat.
 Trebuia să vin de prima dată aici, doar că erai chiar la
 margine și...
 Ridici, dai de la ea, ridici.
 Ridică-i, te rog.
 Da, mă bagă așa prea mult în sufletă tau.
 De ce m-am ridicat? Nu mai știi de ce m-am ridicat?
 Vreau să vă povesesc cum am venit și ce am luat.
 Și mi-am dat seama că în prima parte m-am opus să ridic mâ
na să vorbesc,
 Am plăcut că îmi place să fac chestia asta, deși mi este
 greu după cum am mărturisit în film.
 Îți place să faci asta?
 Da, îmi place să fac asta.
 De când îți place să faci asta?
 Adică îmi place să fiu văzută, să auzită, îmi place să ies
 în evidență.
 Îți mai țineți minte cu cine vorbim? Știți cu cine vorbim?
 Da, îmi placea și înainte, doar că eu încerc răstrânsa acum
.
 Fac abstractie când spatele meu e o sală plină și eu acum
 vorbesc doar cu tine.
 Ok.
 O să fac un montaj, să ne ajute Valentin, și o să o tii m
inte și acum, că stai acolo în stânga sus,
 și abia a ridicat mâna și-i tremurea mâna și vocea, că ea
 nu vorbește în public și doamne feriște,
 și acum nu mai scăpăm de ea.
 Dar îmi place să vorbesc asta.
 Acum e brusc, îi place să vorbesc.
 Îmi place să vorbesc la modul general, acum accept că pot
 să fac chestia asta și în public.
 Exact, sună foarte bine.
 Și asta este câștigul pe care practic îl am, sunt mult mai
 asumată în chestia asta.
 și am luptat să nu le duc mâna să împărtășesc chestia asta,
 pentru că, cum spuneam, am zis hai să-i las și pe alții tot
uși.
 Ok, bravo.
 Nu m-am putut abține până oriunde, după ce am păzut-o pe
 mic.
 E regulă, e regulă.
 Pe mic.
 Când am venit, a fost un challenge în rolul de job, de
 manager, pe care nu mi l-am asumat.
 Nu.
 Ți l-ai asumat sau ți l-ai asumat?
 Nu l-asumasem la momentul respectiv, acum fac pasi in
 directia asta.
 A fost o constientizare ca ma comportam mai degrab ca un
 angajat, ca un simplu executant, decat ca un antreprenor.
 Apropo de identitatea.
 Da, da, da.
 Asa e.
 Cagul acesta în care s-a vorbit foarte mult despre roluri,
 despre experiențele tuturor,
 hai că nu e bine că mă întorc,
 experiențele tuturor mi-e mi-a adus foarte mult.
 Nu, nu face asta.
 Ce ți-au adus că nu...
 Vă mulțumesc foarte mult tuturor.
 Să ai că acum am bagat în cora în bucătătari, da?
 Farte bine, foarte bine.
 De la Marius.
 Simona, dacă fie să-i spui Simone de la modul 1,
 de ce să continui să vină până la modul 7, ce e?
 Este în folosul tău.
 Pentru că? Concret?
 Crești.
 Situațiile neplăcute, sau provocatoare,
 sunt făcute ca tu să înveți din ele.
 Și să ajungi să fie o variantă din ce în ce mai bună.
 lucruri care să îmbunătățescă existența tuturor în jurul tă
u.
 Nu doar a ta.
 Nu știu.
 Da. Nu știu. Am pierdut.
 Nu, e suficient. Îți mulțumesc.
 Am intenția să spun altceva, dar...
 Asta a fost nevoie să-mi spui. E perfect în regulă.
 E perfect în regulă. Mersi și bravă. Bun.
 Ce vreau să facem?
 Mă sunem foarte frumos cu măsia cu camasa.
 Îți place cum îți dă cu camasa?
 Mulțumesc frumos.
 De aia te ridică să-mi spui inițial, nu?
 Am uitat ce-i ce mă arde ca să spun, a, stă bine, că am uit
at.
 Sărbâna.
 Când am intrat am vrut să spun chestia asta, am putut putea
 vorbește în fără său de mâncare.
 Mulțumesc.
 Dar am mai văint în cămașă, nu?
 V-am vitregit de...
 Da, tricoua mă este mai confortabil, dar uneori când mă pl
ictisești și n-am nimic călcată, am văzut în cămașă.
 Hai, mai luăm o doamnă acolo și mergem la exercițiu.
 Mâna sus, te rog.
 Să te vadă colegii. Uite acolo, uite acolo, uite. Simo?
 Buna, Ana, sunt.
 Cea, Ana?
 Vă mulțumesc tuturor.
 Eu vin din Norvegia.
 Și am ales să vin ca să mă premiiez pe mine.
 De unde din Norvegia vin?
 Din Norvegia, din Olesund.
 Din?
 Olesund.
 Olesund.
 Pe costa de vest.
 Ce frumos.
 Erau 6 grade ieri.
 Am venit fără bagaj, sunt cu blănică-nchietă, dar e perfect
 o recadrări.
 Ai venit fără bagaj?
 În sensul că nu mi-a ajuns bagajul.
 Ah, nu-ți a venit bagajul?
 Nu mi-a venit bagajul, aseară când am ajuns.
 Și bine că sunt ok cu recadrările.
 Minunat!
 Excelent!
 Am continuat să vin la fiecare modul,
 pentru că mi-am dat seama că sunt acoperite aici toate nevo
ile.
 Și nevoia de conectare și de creștere și de afirmare, de
 recunoaștere,
 toate îndreptate spre mine.
 Bravo!
 Și am învățat să fac alegerile pentru mine.
 Bravo!
 Și să mă pun eu pe primul loc în viața mea.
 Și cred că este cea mai bună alegere pe care am făcut-o în
 ultima perioadă,
 de a veni aici la fiecare modul.
 Mulțumesc frumos.
 Și dacă ținem minte bine,
 tu lucrezi și cu copii.
 Lucrez și cu copii, și cu adulți.
 Și există în LPE și în Norvegie.
 Sigur.
 Însă alegerea de a veni aici a fost înțeleaptă.
 Îți mulțumesc, Montana, îmi apreciez mult de tot.
 Bravo. Bravo și bravo pentru efort
 să vii din Norvegia.
 Bun.
 Acestea fiind zise, ne prăgătim pentru pauza de masă.
 Nu înainte să facem un exercițiu, cel puțin.
 Eu îmi propun două, depinde cum vă mișcați voi.
 Bun, ce vreau să facem?
 Vreau să vă gândiți la o alegere din viața voastră pe care
 aveți de făcut în momentul ăsta,
 de nivel 7-8, ca intensitate.
 Gen, trebuie să decid asta sau asta și nu știu ce să aleg.
 Asta sau asta și nu știu ce să aleg.
 În primă instanță, cel puțin în momentul ăsta, nu trebuie
 să îmi spunăți de ce e vorba.
 Exerciția funcționează la fel chiar ironic, chiar dacă nu ș
tiu de ce e vorba, chiar mai bine poate, dacă nu știu de ce
 e vorba.
 Dar vreau să fie de nivel 7 maxim, 8, nu 9 sau 10.
 Da? Deci nu divorțez, nu divorțez de astea grele.
 Alea dure în terapie funcționează și ce să-ți facem acum,
 dar vreau să, ca să poți să te sprijini să observi cum să
 lucrezi tu cu mintea ta,
 e nevoie să nu fie nici miza foarte mare, că dacă e miza
 foarte mare, atunci intri în alt proces, ok?
 Și atunci, 7-8.
 Te las un minut.
 Asta sau asta.
 Dar, atenții, vreau să fie ceva prezent în viața ta acum.
 Ok?
 Cum voi lucra? Și o să lucrez eu, în prima oră, să fac cu
 voi un demo.
 După care, veți lucra doi câte doi.
 Exercițiu funcționează pe bază emoțională, nu logică.
 Conflictul din noi, atunci când avem de a făcut o alegere,
 vine din faptul că nu putem să ne votăm pe care să alegem,
 pentru că logic, ambele au o avantajă sau dezavantajă, core
ct?
 Ce ignorăm atunci când avem de făcut o alegere,
 este partea emoțională, feedbackul nostru emoțional,
 care există doar că îl ignorăm la nivel de nu suntem atenți
.
 Pe asta se bazează exercițiul ăsta.
 Pentru asta voi avea nevoie de un voluntar care să mi-e
 explice...
 Hai, hai Violeta, Violeta, Violeta, Violeta, Violeta, Viol
eta...
 Violeta, că mă iubești atât de mult de la modul 1.
 Aplauze pentru Violeta, vă rog!
 Dați-vă microfom, vă rog, Mândrei.
 Tildăm simul.
 Nu, doamne feriște.
 Cu tot suflet al tău.
 Că te bazeste.
 Glumește.
 Bun, Zi-o, tu nu știi, ei nu știu, dar îți spun eu acum,
 ăsta este unul din cele mai ușoare exerciții pe care le vom
 face vreodată,
 în sensul că tu nu ai absolut nimic de făcut.
 Ah, de-aia m-ai chemat.
 Nu.
 Ce a fost asta?
 Recadrare.
 Eu i-am dat-o bine, i-am spus, uite de ce e bine că se înt
âmplă asta,
 i-a zice, a, de-aia m-ai chemat că nu trebuie să facă mare
 lucru.
 Are sens?
 Merge sau nu merge?
 Mai aproape de gura? Microfonu. Ia, zici ceva.
 Zic.
 Zici, bun.
 Nu trebuie sa-mi spui intre ce ai de ales,
 zic doar nivelul de intensitate emotionala al
 conflictului sau disconfortului.
 8 plus.
 8 plus.
 De cat timp il ai?
 De 3 ani.
 De 3 ani, ok.
 Ce ar înseamna pentru tine sau ce s-ar schimba pentru tine,
 Vio,
 diminuarea sau dispariția acestui conflict?
 Adică vei ști ce să alegi sau alegi și ești în păcată cu or
ice alegi.
 Ce ar înseamna pentru tine?
 Nu sunt în păcată. Ce ar însemna?
 Hipotetic. Viitor. Ce ar însemna?
 Condițional noptativ. Nu acum, hipotetic.
 Ar însemna să-mi schimb...
 Ce benefici o ai avea daca n-ai mai avea acest conflict?
 Bine, benefici ar fi ca as alege.
 Da, si daca alege, ce s-ar schimba in bine?
 Nu conteaza ce ai alege.
 Ce benefici...
 As fi mai...
 Multumita, mai impacata,
 mai fericita,
 mai bucuroasa.
 Perfect.
 Dar ai voie sa iau flip-cia tu, sa-l dau un pic mai incolo?
 Te rog, asa.
 Perfect. Pentru ca ce vreau sa faci?
 Inainte, te rog.
 Stai aici usor langa mine.
 Tot ce ai de facut este, si nici macar nu trebuie sa-mi sp
ui la ce te referi si la ce te gandesti,
 este sa-ti dai voie pentru cateva momente
 sa te intrebi
 si sa-ti raspundi
 daca ai in credere mine si in vocea mea sa te ghidezi.
 Da.
 Da.
 Perfect.
 Pentru ca ce vreau sa faci acum
 este să închiți ușor de tot ochii
 și ținând microfonul în mână
 sau poți să-l lași pe lateral cum simți tu că-i mai confort
abil
 să-mi dai voie să te ghidezi
 și cu ochii închiși
 stai liniștită pentru câteva momente
 pur și simplu
 observi ce simți, cum respiri
 nu intervii, doar percepi
 doar observi, foarte bine
 Și te asigur de pe acum, așa cum a fost la fiecare treciciț
iu pe care l-am ghidat eu vreodată, că sunt aici, că te susț
in.
 Și că eu și atât, eu căt' și vocea mea te va însuți în ace
astă scurtă călătorie pe care v-am face împreună.
 Atât l-a dus, căt' și l-a întors. Ești susținută, ești ac
ompaniată. Sunt și voi fi aici pentru tine.
 Și ce te invit acum, dragă mea, fără să îmi spui nici măcar
 un detaliu cu privire la conflictul și alegele pe care tu
 le ai în față,
 vreau să te gândești la ele, primă oră la una dintre ele și
 după aia la cealaltă, fără să îmi spui nimic despre ele.
 Foarte bine. Foarte bine.
 Iar acum, te invi sa-ti imaginesc ca in fata ta apare un
 drum bifurcat.
 Si indiferent ca e un drum de tara, sau un drum asfaltat,
 sau o carara de munte,
 observa acest drum bifurcat care se deschide in fata ta.
 Si indiferent pe care parte, pe stanga sau pe dreapta, pune
, te rog acum,
 cele două alegeri, una pe stânga, una pe dreapta, foarte b
ine.
 Astfel încât tu și numai tu să știi care e cea din stânga,
 care e cea din dreapta.
 Foarte bine.
 Și te invit acum să le privești.
 Și din orice fel de motiv simți să decizi pe care din stâ
nga sau pe care din dreapta
 o vei explora fără să fie nevoie că o și alegi pentru câte
va momente.
 Pe care din stânga sau pe care din dreapta, pe care din
 cele două
 vrei să pornește un drum de explorare mai întâi,
 știind că vei reveni înapoi și te vei ocupa și o vei expl
ora și pe cealaltă,
 indiferent cu care începi.
 Cu care simți să începi?
 Cu dreapta. Foarte bine.
 Te inviti sa privesti usor spre stanga
 si sa asiguri
 cararea din stanga, ca desi pentru cateva momente
 te duci in dreapta, vei reveni in stanga
 si o vei explora si pe ea imediat.
 Iar acum, orienteaza-te mental
 si emotional spre cea din dreapta,
 observa cararea
 care te astepta
 si cand simti tu, si in momentul potrivit,
 te invit sa apasesti
 pe carada din dreapta
 ca si cum a trecut o luna de cand ai decis
 sa traiesti conform ei.
 Si poti sa faci un pas in fata foarte bine
 si sa te duci cu o luna in viitor.
 Ca si cum
 din orice fel de motiv a trecut deja
 o luna de zile de cand ai decis
 sa mergi pe aceasta varianta.
 In imaginatia ta
 Doar observă unde ești după o lună de zile, cum se simte,
 cum se vede.
 Doar ascultă fără să faci niciun fel de efort.
 Ce spune emoțile tale, ce vezi, ce auzi, ce simți, fără să
 detaliezi nimic.
 Doar dă-ți voie.
 foarte bine.
 Si tu sunt invita acum sa mai faci un pas in spate,
 peste 6 luni de zile.
 In fata.
 In fata, foarte bine.
 E excelent, ma bucur ca esti atenta.
 Si au trecut 6 luni de zile din momentul in care l-ai luat
 decizia sa mergi pe aceasta varianta.
 Si da-ti voie si vezi viata, ca si cum.
 Au trecut 6 luni de zile din momentul in care ai ales ace
asta varianta.
 E excelent.
 și vezi, simți, auzi, orice vine către tine, orice percepi.
 Poate persoane, poate imagini, poate sunete, poate emoții.
 Foarte bine.
 Pe Andrei, foarte bine.
 Și doar observă, fără să judeci, fără să critici, fără să
 analizezi.
 Pentru că te voi invita acum, în câteva momente, să faci în
că un pas în față,
 să te duci peste un an de zile.
 Foarte bine.
 Și a trecut un an de zile,
 din momentul în care ai ales
 varianta din dreapta,
 și ai trăit un an de zile
 cu această decizie,
 cu această alegere,
 cu aceste consecințe,
 cu aceste efecte care au venit ca urmare,
 a alegere din partea dreaptă.
 Te invit să privești în spate,
 metaforic, în ultimul an
 și să observi cum ai trăit, cum te-ai simțit, ce ți-a adus.
 Poate există orice fel de urmă, de concluzie emoțională.
 Poate ai fi vrut să trăiești de altfel sau poate nu.
 Și indiferent cum te simți, și indiferent de logică sau
 motiv,
 doar observă cum te simți.
 Foarte bine.
 Și încă o dată, pentru ultima dată, în această explorare,
 pe partea din dreapta, te voi invita
 în 3 secunde să faci un pas în față și să mești peste 5 ani
 foarte bine.
 5 ani din momentul în care ai luat această decizie.
 Au trecut 5 ani de zile.
 Ai trăit 5 ani de zile cu această alegere,
 cu consecințele, cu urmările, cu beneficiile.
 Vezi ce vezi, ce auzi, ce simti, fără să judeci, doar
 observ.
 Cum se simte după 5 ani, de la momentul de atunci în care
 ai ales
 să trăiești viața cu varianta din dreaptă.
 Și poți să privești metaforii din nou în spate.
 Foarte bine.
 Și doar să îți dai voie să simți.
 să percepi, să observi, excelent.
 Și memorează această stare, acest punct.
 Amintești aceste emoții.
 Și în ritmul tău, încet și blând, vei face un pas în spate.
 Și încă unul, excelent. Și încă unul, excelent.
 Până când revii, ușor, în momentul prezent înapoi, în fața
 bifurcații pe care o ai,
 cu alegerea din dreapta, memorată emoțional,
 privești în continuare cele două alegeri, o privești pe cea
 din dreapta din care ai venit,
 pe care ai explorat-o, pe care îți o amintești.
 Și privești acum și pe cea din stânga,
 știind că în câteva momente te vei apropia și de ea,
 și poți să faci asta în 3, 2, 1 și să pășești pe partea din
 stânga.
 Excelent! Ca și cum a trecut o lună de zile din momentul în
 care e decis, acum,
 să trăiești cu această opțiune din partea stângă.
 Foarte bine! Pără asta o știi.
 Fără să judeci, fără să critici, fără să oferi nici un fel
 de feedback.
 Doar observă cum se simte. Foarte bine!
 Și trăiește viața pentru câteva momente, ca și cum a trecut
 o lună de zile,
 din momentul alegerii tale, cu consecințe, cu efecte, cu
 benefici, cu oameni, cu schimbări, cu modificări, cu
 diferențe.
 Foarte bine.
 Fără să faci un efort, fără să judeci, doar să observi ce
 simți acolo, peste o lună de zile.
 Pentru că te voi invita acum să mergi peste 6 luni de zile,
 în 3, 2, 1, acum.
 foarte bine, a trecut 6 luni de zile din momentul în care
 ai explorat opțiunea din stânga.
 Foarte bine.
 Observă doar ce simți, ce vezi, ce auzi, ce percepi,
 fără să judeci, fără să critici, doar observă.
 Excelent.
 Au trecut 6 luni de zile de la momentul alegerii variantei
 din stânga.
 Foarte bine.
 Și mergem mai departe în 3, 2, 1, acum, peste un an de zile
.
 A trecut un an de zile din momentul în care ai ales vari
anta din stânga.
 Să-l văd ce simți, ce vezi, ce auzi, cine mai e acolo, cine
 nu mai e acolo.
 Care-s beneficiile, care-s avantajele, care-s consecințele
 sau efortul?
 Sau efectele?
 Poți să privești metaforic un an de zile în spate.
 Și să-ți aduce aminte doar emoțional cum ai trăit acest an
 de zile.
 Ce ți-a adus partea din stânga?
 Cum s-a simțit?
 Excelent! Și fără să judeci, fără să critici, fără să anal
izezi.
 Doar percepe.
 Foarte bine.
 Excelent!
 Și te invit acum ușor în 3, 2, 1.
 Mai faci un pas 5 ani de zile.
 din momentul alegerii tale, variante din partea stangă,
 foarte bine,
 încet și blând, doar observi,
 ce e aici după 5 ani de zile, acestei variante, aceste
 alternative,
 cum se simte, poate în corpul tău,
 poate în afara ta,
 ce vezi, ce auzi, ce simți, ce-ți spui tu ție,
 privind în spate, metaforic, după 5 ani de zile,
 alegând varianta din stânga.
 și fără să judeci, fără să critici, fără să analizezi, fără
 să justifici sau să argumentezi.
 Doar memorează cum te simți după 5 ani de zile.
 Observă, notează, reține.
 Pentru că din fericire nu e nevoie să alegi acum.
 Doar explorezi emoțional, doar observi.
 Foarte bine.
 Iar acum,
 După ce te voi ruga să reții încă o dată
 spațiul emoțional în care ești acum după 5 ani de zile al
 variantei din partea stângă,
 o să te invii să faci un pas înapoi
 și să revii peste un an de zile,
 excellent, încă un pas înapoi,
 6 ani de zile, încă un pas înapoi o lună
 și încă un pas înapoi în momentul prezent, foarte bine.
 Și revii în momentul prezent
 în fața ta fiind bifurcația din nou
 cu varianta din stânga,
 cu vaneta din dreapta, pe care pe amble l-ai explorat, l-ai
 observat doar din perspectiva emozionala.
 Si privestile, inca o data, neutru pentru ca ele se afla in
 fata ta, iar tu esti la limita deciziei pe care, din feric
ire, nu e nevoie s-o iei azi,
 pentru ca acest proces, acest exercitiu are ca scop doar sa
 iti oferi un feedback emozional.
 Emocional.
 Foarte bine.
 Și încet și blând în ritmul tău,
 devii ușor, conștientă de vocea mea,
 de direcția din care vine vocea mea către tine,
 de poziția corpului tău,
 de poziția corpului meu,
 de senzațiile piciorilor tale,
 îți miști ușor vârfulle de la degete, de la mâini,
 și deschizi ușor și blând, foarte bine ochii.
 Revenind complet în mântul prezent,
 acum păstrezi conștientizarea emoțională
 de ței câteva momente
 și poți să-ți miști poziția corpului
 foarte bine.
 Ai reușit să-mi ia cu rău-tele?
 E despre tine, nu-i despre mine.
 Cum ești? Încerc.
 Fără să-mi detaliiezi despre ce a fost vorba,
 că nu mă privește și nu vrem,
 Dar pot ca...
 Cum... Un pic mai aproape, te rog, eu.
 Cum a fost doar descriptiv, emozional, cum a fost in partea
 dreapta?
 Eram egale.
 Cum era?
 Eram...
 aparent identice.
 Aparent identice, ok. Si ce era diferit?
 Dupa un segment, stanga era mai atractiva, mai frumoasa.
 Era o carar de padure.
 Era foarte verde.
 Și emoțional, cum te-ai simțit?
 Pe care dintre ele ai simțit că emoțional...
 Dreapta, după segmentul ăla, era mai puțin plăcut, mai che
ală, mai puțin atractivă.
 Asta a mai plăcută.
 Stânga mai plăcută.
 Stânga.
 Mă zgăriat de...
 Pentru că după ce a fost plăcută și-am înântat,
 avea țepi și mă zgăria.
 Pe stânga.
 Pe stânga.
 Ok.
 Ce metafori frumoase.
 Iar pădărea ta era cumva...
 cumva neintuitiv, asa, chiala, lipseau copaci, lipseau ram
ari, lipseau culori.
 Si daca ar fi sa te intorci acum in exercitiu si sa spui
 din perspectiva confortului pe care te duce, pe stanga sau
 pe dreapta?
 Păi cam asta e. Stânca mi-e cunoscută.
 Dar și mă atrage prin prisma confortului.
 Dar și confortul ăla...
 ...vine cu țepi.
 Prezizați metaforul?
 Dreapta.
 În dreapta e o... simultan.
 O teamă pentru lipsurile alea,
 dar o atractivitate că poți, că ai pânza goală și poți să
 desenezi.
 Ok.
 O altă litaforă, dacă nu v-ați văzut.
 Și o teamă.
 Și o teamă...
 Băi, știi cât de tare te angoasează să lipsească toate lucr
urile alea de acolo?
 Ceva nu e în regul acolo, te ia teama.
 Poți să te întreb ceva?
 Adică nu mi-a fost teama pe stânga, unde a devenit din ce
 în ce mai deasă și măzgăria.
 Pentru că era cunoscut?
 Da.
 Și pe dreapta, în loc să văd că e liber, că zbur, că floric
ile pe cămpii, faptul că lipseau bucățile ele, îți creează o
 angoasă.
 Întrebăm.
 Mi-ai răspuns.
 Asta faci tu.
 Respira.
 Din perspectivă emoțională, deși mi-ai zis că una din cele
 e neintuitivă,
 și altă este confortabilă, dar intuitivă, simți că ți-a ad
us ceva, explorarea asta? Stricța emoțională.
 Abea peste cinci ani.
 Ce-ai peste cinci ani?
 Atunci mi-a duce ceva, adică am de des.
 Ce m-atrage că pot să desenez păpânza albă, înseamnă să-mi
 asum și intervalul de timp până completez.
 Asta da, dar nu cinci ani. Cinci ani, drăga mea, este doar
 o metaforă pentru subconștientul nostru de a evalua conse
cințele în timp
 La nivel de sunt în păcat sau nu cu ele.
 Pitruiasc să spui de la început, că mă sper ea.
 Nu trebuia să spun de la început, pentru că nu este ceva
 logic.
 Exerciția asta nu se adresează logice.
 Chiar mă gândiam, cinci ani, frate, cine îmi plătește fact
urile?
 Se zasea ce face mintea logică?
 Se zasea ce face mintea logică? Cinci ani? Bă, ești nebun
 să simți bine, dar cinci ani?
 Exact.
 Te-ai simțit bine pe partea dreaptă?
 Mhm.
 Mai bine decât pe partea stângă?
 De care ești mai entuziasmată?
 Dreapta.
 Cine a văzut asta în timp ce făceam execiția?
 E, na.
 Serios?
 Și noi nu știm despre ce e vorba tenție.
 Mi s-a ridicat părul pe picioare.
 Serios?
 A fost vizibil că pe partea dreaptă,
 când am ajuns pe stânga s-a văzut contradicția?
 Atentie, noi nu știm ce decizie e, nici nu vrem să știm
 pentru că ar influența feedback-ul.
 Noi am văzut doar non-verbal o emoție diferită. Ce înseamnă
 această emoție diferită?
 Vio este feedback-ul tău. De asta exercițiu nu se adresează
 logice. Are sens?
 Iar termenul de 5 ani pe care l-am folosit eu este nu. Este
 doar un termen metaforic pentru minte
 ca sa aiba un scenariu in mintea logica, sa fac o future
 pacing.
 Ca eu, de fapt, ce am facut?
 Future pacing. Du-te in viitor si vezi cam cum ar fi.
 Dar mintea are nevoie cand in viitor sa ma duc?
 Logica are nevoie de un termen.
 Si zici, in luna 26, ca in realitate ce avem nevoie
 e sa facem future pacing si atat.
 Asta e esenta exercitiunea.
 Ce am facut eu cu drumul si cararai doar un scenariu.
 Dar cum s-a observat?
 Cum s-a observat?
 Dar ce faceam? Pe dreapta, ce faceam?
 ai avut un joc al mainilor complet diferit,
 in stanga s-a vazut foarte mult disconfort.
 Dar o sa vorbesti ca e in pauza.
 Bine, bine.
 Acestea fiind se aplauze pentru Vio, vorbim.
 Applausul
 Bravo, mandru.
 Cum a fost pentru voi?
 Atat?
 A stat tot feedbackul?
 Narcisa, te rog, tare.
 Zi, zi.
 Aici, aici, aici, aici.
 Stai sa finam.
 Cred ca l-am facut si in Revolution, nu sunt sigur.
 Bine, nu asa, decat e un exercitiu pus de voi intr-un
 platforma cu un audiobook,
 dar in schimb, asta cu dusul mai departe pe etape ca sa-i
 dai mintii constiente rationalului,
 dar cum faci ca, uite, eu cel putin sunt mai mult cu emoti
ile
 si cand treci dintr-un... de la o anumita distanta mai
 departe,
 emotia se schimba si, cum a zis si Vio, mai devreme,
 ba, ajungi sa-ti plac atat de multa calea aia pe care o
 alegi,
 dar după mult timp, sunt și emoții în așpa, că și a preciz
at-o tot prin metafori.
 E și disconfortul, dar disconfortul vine din frică.
 Și frica vine din mintea logică, care anticipăază necunos
cutul.
 Emoțiile alelalte, de entuziazm, de curiositate, poate de î
mplinire, poate de ce vrei tu, vin din subconștient.
 Frica vine din logica necunoscutului, pe care o avem toți
 implantate. Are sens pentru voi?
 Frica nu este feedback despre scenariu.
 Frica este feedback despre...
 ...abilitatea mea de a gestiona neconoscutul.
 Nu e despre scenariu.
 De-aia eu am ignorat frica.
 Ca e uman.
 Ati simti vreodata si frica si entuziazm?
 Deci ba, be asa, dar mi-e frica, frate.
 Daca ti-ai ascultat frica, n-ai mai face ceea ce te entuzia
zmeaza.
 ironia fiind, vă zic la nivel psihologic,
 este o linie extrem de fină între anxietate și entuziazmă.
 Manifestarea lor, cuvânt folosi corec grammatical.
 Manifestarea acestor efecte ale fricii și anxietății și ent
uziazmului
 sunt aproape identice.
 Palme transpirate, încordare, bătaile inimii, respirație
 din piept,
 scenarită, agitație, atât la entuziazmă cât și la anxietate
. Are sens?
 Deci e foarte fină limita pentru creerașul nostru și de
 multe ori noi suntem în realitate entuziazmăți și spunem că
 ne e frică.
 V-ați gândit la asta?
 Poate să fie entuziazmul, nu spre bucurie.
 Poate să fie în orice direcție și tu, întâlnată să simți.
 Și unde știi că se oprește entuziazmul și pornește aglomer
ate?
 În momentul în care îți asumi consecințele.
 Deci când zici, mi-e frică de... da las că văd de ce fac,
 deja ai ales entuziazmul, e mai important.
 Când anticipesc consecințe, zici, doamne, nu-i o formă, nu
 pot, dacă se întâmplă asta, e bai, ai ales frica.
 Și e ok. Adică uneori e bine să-ți fie frică. E logic să
 anticipesc, zice, consecințe, să spun, nu-ți cost prea mare
.
 E ok. Am avut multe decizi în viața mea cu potențial mare,
 oportunități pe care nu le-am verificat, pentru că costul
 eventualor consecinței era prea mare.
 Și atunci, eu mi-am asumat. Se numește risc calculat. Une
ori calculezi riscul și ți-l asumi.
 Dacă ți-l asum, știi când ți-l asum? Când entuziazmă e mai
 mare ca frica.
 A, da?
 Da, așa-i.
 Mersi.
 Alcineva, scurt, cum vi s-a părut?
 Exerciția.
 Te rog, go, zi tare. Tăi că vână vine simul la tine.
 Încet, simul, încet, încet, încet, încet.
 Mersi, Ana Maria, sunt amiduara o întrebare.
 Evident că avem foarte de situații în viața noastră când v
rem să alegem.
 Stâncat-dreapta.
 Și atunci întrebarea este dacă putem face acest exercițiu
 singuri.
 Și, ok, avem un feedback emoțional, dar din ceea ce am văz
ut
 este mult mai elogvent și mai evident limbajul non-verbal.
 Când facem singuri, cum îi denigra?
 100% emoțional.
 Doar emoțional?
 100% emoțional.
 Ok.
 Exerciția asta, eu îl fac des și singuri, doar pentru că l-
am făcut și l-am ghidat des cu alții.
 De asta acum o sa il faceți voi unii cu ceilalți.
 Recomandarea mea este sa il mai faceti cel putin o data sau
 de dor pana la finalul generatiei,
 in sensul sa lucrasi cu cineva in sala de curs, la master
mind sau aici, in pauze sau cand vreti voi.
 Feedback-ul fiind cand vine vorba de NLP, cu cat mai des sa
 exercezi sa ghidesc pe altcineva, cu atat mai usor o sa st
ii sa te ghidesc pe tine.
 Are sens?
 Degeaba am vazut cum se face un exercitiu, daca eu nu gh
idesc pe altcineva, voi stii cum se face,
 dar nu voi avea mușcu să fac eu cu mine.
 Are sens, da? Bun.
 Acestea fiind zise,
 Elena știe deja poezia,
 găsește pe cineva cu care n-ai mai lucrat sau care a lucrat
 foarte rar,
 am îndoi să aveți o provocare de
 6-7, nu mai mult,
 8 dacă vrei, dar nu-ți recomand, 6-7,
 scopul fiind de exerșarea exercițiului nu decizii de viață.
 Deci nu te duci la el si la ea sau la colegul, ba, trebuie
 sa divorcezi, ai ajuta-ma sa vad care e.
 No pressure, gen, stii? Nu te duci cu de-astea.
 6-7.
 Tu decizi 6-7 intensitate pentru tine.
 Atenție, exercițiu.
 Cine a observat cât de indirect am avut din bajul?
 Indirect.
 Nu i-am spus nici o secundă ceva în favoarea parții în stâ
nga sau dreapta, ți-ai scrisat?
 Permanent am subliniat ambele posibilități.
 Dacă am folosit în cuvânt la stângă, l-am folosit și la dre
apta.
 De ce? Nu e treaba mea ca ghid, chiar ca al să nu funcțione
ază, că pot să-i dai directiv,
 să-i zic care e... De aia nici nu vreau să știu despre ce e
 vorba la exercitul ăsta.
 De cele mătoare e bine să nu știu, pentru că dacă știu, îmi
 declanșează convingerile mele.
 Ar trebui să...
 Știi? Sau religioase sau... Și atunci nu vreau să știu.
 Deci nu e nevoie să împărtășiți provocarea, doar să fie de
 nivel 6-7, ție să-ți fie clară,
 ție să-ți fie clara.
 Și scopul este doar explorarea emoțională.
 Nu logică, avantaje, dezavantaje, strict emoțională.
 Paresc pasii exercitului.
 Unu, raport, ca să fie clar.
 Doi, elicitarea imaginii, închid de ochii, evident.
 Stare de transă.
 Inducție.
 Îl centrez pe respirație câteva momente.
 faci pacing pe realitatea lui
 așa cum stai acum
 în fața ta
 e spațiu, în spate sunt eu, în stânga-dreapta
 descriți ceva ce vede și simt el ca-ți faci un pacing pe
 realitate
 eventual ce am făcut-o și vă recomand și eu vă o astia val
abilă
 aproape întotdeauna dar contextuale bine să o spui oricum
 este să-i reasiguri
 să reasiguri exploratorul că ești acolo
 ca ele cu ochii inchisi.
 Un om cu ochii inchisi,
 intr-o cladire cum suntem noi, va avea din start natural
 reticenta sa stea cu ochii inchisi. Corect?
 Si atunci ce faci tu ca si ghid
 e sa-i aduci aminte, eu sunt aici sa te
 potrecem sa te ghidez, si voi fi
 pana la final capcoada vocea care te va insoti
 atat fizic cat si vocal.
 Adica ii spui ca eu vorbesc cu tine, dar sa atent
 la ce se intampla in jurul tau. Pentru ca in realitate va
 readuca aminte.
 Modul 1. Aveți
 obligatia ca atunci cand lucrati cu un explorator
 cu ochii inchisi sa il paziti la
 E efectiv, nu intra nimeni in raza lui fizica de un metru,
 iar daca se intampla, tu lopresti pe ala.
 Raspunzi de... Atentie, nu pentru ca s-ar putea intampla ce
va fizic, sa loveaza...
 Se intampla si asta, dar nu e ceva ce, mama, m-am irupt o
 mana ca a intrat unul in mine din greseala. Nu.
 Dar el fiind in starea de transa, daca se atinge cineva de
 el, sau e inclusiv, uitece prin fata si simte parfumul cu
iva sau...
 cum e fumul cuiva sau o stiu, este break state, da sau nu?
 Si un break state dintr-o stare de transa, daca esti prof
unda sau cu miza,
 este foarte inconfortabil.
 Plus ca creaza anxietatea unei transe viitoare.
 Adica data viitoare nu ma relaxez asa usor,
 ca stiu ca poate intampla orice, da sau nu?
 Eu de exemplu am avut foarte mult timp, incat mai am, dar
 mai rar,
 am avut, aveam foarte des tendinta sa nu ma relaxez,
 adica mi era foarte greu sa ma relaxez,
 pentru ca o data sau de doua ori in viata, o data in viata
 cand eram foarte relaxat,
 S-a întâmplat ceva nasol.
 Și mintea a înregistrat,
 dacă te relaxezi, se întâmplă ceva nasol, nu ești în sig
uranță.
 Așa că nu te relaxa.
 Și eu am fost constant și sunt încangsios,
 dar acum o folosesc cum vreau eu,
 dar am fost foarte mult timp anxios,
 nu puteam să mă relaxez.
 Și m-am dus de ce?
 Și mi-am însă aminte de ce.
 Undeva cândva, când eram aproape de somn, seara,
 s-a întâmplat ceva nasol.
 Și mintea mea a învățat, nu sunt mai relaxat.
 Și atunci de aia vin și vă spun,
 fiți atenți la exploratorul care voi lucrați, voi răspunde
ți de el,
 când e în stare de transă, jos sau...
 mai alesă să facem picioare.
 Pasul următor. Elicitarea unui drum,
 care, atenție, ați văzut că i-am dat opțiuni, vio, poate să
 fie un drum de țară,
 o cărare de pădure, sau asfaltat, nici nu contează,
 pentru că nu-mi pasă mie ce fel de imagine are ea.
 Și din nou, ce am făcut a fost
 Indiferent cum alegi, am subliniat ca este indiferent,
 pune pe partea stanga si pe partea dreapta cate o varianta.
 Ca sa stim la ce ne gandim.
 Aici, va spun din practica, s-ar putea unii sa nu pune,
 sa plece deja pe filmul lor.
 Si atunci ii intrebi, cand ai pus pe partea stanga si pe
 dreapta
 una dintre optiuni, te rog, spunem,
 Literalmente. Zim, da, nu, am facut.
 Sau, va dau varianta mai subtila, facem un semn cu cap.
 Pentru ca in stara de trans apare stara de
 confort.
 Ne e lene sa vorbim, ati patit?
 In stara de trans, iti e lene sa vorbesti.
 Oricine treaba revine in catatire, dar mai duta-i si in cat
at, lasa-ma ca imi e bine aici.
 Si atunci ii spui, facem un semn cu capul. Si atunci ii fac
i asa.
 Da, boss.
 Stii?
 Ia-s aici.
 Iar mai departe nu faci decat explorare.
 Iar acum, indiferent cu care parte vrei sa incepi,
 stanga sau dreapta, din nou, ii dai de ales,
 stii deja
 ca o vei explora si pe cealalta.
 Effectiv, ii zice asta, ca sa linseasca partea din partea
 alta.
 Cu care vrei sa incepi?
 Si o sa-ti spun, la stanga sau dreapta.
 Perfect. Iar de aici in colo, exercitul devine usor.
 Deci a fost greu, întregilile mele de aici, până aici a f
ost.
 De aici încolo devine ușor.
 Future pacing.
 Te duci peste o lună,
 vezi cum e acolo. Emoțional, nu mental și logic.
 Emoțional. Cum te simți? Ce vezi, ce auzi?
 Ai trăit o lună cu această decizie,
 observă cum privești în spate, ce vrei tu să-i spui?
 Future pacing, atâtă tot.
 BAM! Dupa aia, 6 luni sau 1 an, pot sa sar direct la 1 an,
 treaba ta. Deci aici sunt optiunile fiecariuia.
 Eu am facut-o pe 4 etape ca sa vedeti cum se face mai usor.
 Pot sa faci pe 3.
 Acelaasi lucru, cum e aici, ce vezi, ce auzi, ce simti,
 cine mai e cu tine.
 Ce simti fata de alegerea pe care ai facut-o? Asta e o int
rebare foarte buna.
 Ce simți peste un an de zile, sau peste 5 luni un an de z
ile,
 față de alegerea pe care ai făcut-o acum x timp?
 Ce simți? Nu cum ți se pare sau care e logica. Ce simți?
 Și exploratorul poate să-ți răspunde sau nu?
 Lași-l în pace, e treaba lui.
 Și încă o dată feature pacing peste 5 ani.
 Peste 10, dacă vrei.
 Poți să-l duci peste 30, dacă ai timp.
 E your call.
 Nu e...
 Dacă sunt decizii grele
 între ghilimele de viață,
 te duci peste 20-30 de ani.
 Odată m-am dus cu unul
 după.
 Te duci și ne întâlnim cu
 boss-ul
 și stăm la un shot, noi 3.
 Privind în spate ce simți?
 Că ai greșit sau a fost bine? Stai un pic.
 Are sens? Deci il duc
 după.
 De a-i africa de dacă viața mea.
 Ok, hai să verificăm.
 Du-te pe un orișor.
 Bine, am luat convingerele lui.
 Deci, acum fac mișto.
 Dar am luat convingerele lui.
 Religioase spirituale urcări care sunt, sunt perfecte.
 Când lucrezi cu un explorator, nu judecă convingerele.
 Nu-i una bună sau rea.
 Bun.
 La final, după explorarea primei variante,
 memorează starea emoțională.
 Memorează.
 Cum te-ai simțit? Cum a fost? Ce ți-a adus?
 Memorează starea emoțională.
 Și adu-o cu tine
 la începutul călătoriei.
 Făcând un pas înapoi
 peste ce a fost anterior,
 un an, șase luni.
 Încă un pas, o lună, și încă un pas
 în momentul prezent. Îl aduci în momentul
 prezent, înainte alegerii, practic.
 Ce ești, ghici, ce?
 Faci același lucru cu partea laltă.
 Pui de la capăt.
 Te duci peste o lună sau peste un an.
 Depinde.
 Faci cum vrei tu.
 Nu aici.
 Peste cât timp te duci, e adegerea ta.
 Unor ala este mai ușor să o ia secvențial.
 O lună, șase luni, un an.
 Cinci.
 Alții sunt ok să tracă direct peste un an.
 E treaba ta cu exploratorul tău.
 Deci, nu e greu să te duci.
 Deci, nu e greu să te duci.
 E treaba ta cu exploratorul tau.
 Face exact același lucru și ești atent să nu fii directiv
 sau părtinitor cu vreuna din...
 E foarte important să nu ții cu niciuna din alegeri.
 Mai ales dacă știi care sunt. E și mai greu.
 Când vin oameni la mine și lucrează cu mine în ședințe
 individuale, fac rara asta în timp de vreme, nu mai am timp
,
 dar încă accept provocări, că îmi place să mă plitcisez.
 cu unul de-a ce se plictisesc,
 si vin cu unele grele.
 Cu cat mai mult stiu despre alegerea lor,
 cu atat mai greu mi-e mie sa fiu neutru.
 Are sens?
 Cat declansa propria harta, convingeri.
 De asta e important ca ghid si ca profesionist,
 ca orice fitu, duhovnic, preot, psihoterapiu,
 sa te legi intotdeauna de valoriile si de convingere
 celui pe care il ghidezi, nu ale tale.
 Imediat, oana, ca mai avem o intrebare in spate.
 Și explorezi aceleași lucruri, o lună șase, un an cinci, câ
t vrei tu,
 memorezi din nou starea emoțională la final, de ce o memore
zi? Ca să o compar cu prima.
 Te întorci,
 îl aduce înapoi în momentul dinaintea alegerii,
 să privească din nou cele două opțiuni, asta e iar un
 moment important,
 Doar că de data asta, prin prisma stării emoționale pe care
 ai memorat-o pe fiecare drum.
 Acum știi cum te simți.
 Nu întrebi sub nicio formă clientul ce decide.
 Nu e treaba ta.
 Nu-l presez să decidă, nu-l întreb ce decide.
 îl întreb și explorezi doar cum te-ai simțit pe stânga și
 pe dreapta.
 Nu care-i decizia. Are sens? Pentru că e treaba lui asta.
 E emoțiile lui, harta lui, poate mai apare, uneori se întâm
plă, vă dau din experiența întărioară,
 apare o a treia opțiune.
 Spui, hmm, dar nu-mi convine astea două.
 Și zic, știi care e? Păi stai că mi-am dat seama că mai am
 una.
 Cineva a explorat cele da doua optiuni si a dat seama int
orcandu-se pe drum ca mai avea una.
 Si am explorat-o si pe aia. Are sens?
 Cand lucra in costul constantu, orice e posibil.
 Noi zicem, stai, tati, ai zis doua, unde te duci? Ce crezi
 ca avem toata ziua?
 Nu, ia, trece acasa.
 Nu, explorezi si patreia.
 Bun, deci la duci inapoi, scoti din transa,
 Intr-ansa, revii aici si acum, cum am facut si eu, esti at
ent de unde vine vocea mea catre tine,
 pozitia corpului tau, senzatiile corpului tau, iti misc de
getele de la main, picioare, tacu, stranuti nasul, nu stiu,
 faci ce vrei, il scoti.
 Ii dai cateva momente, si dupa care discuti cu el.
 Atenție, inclusiv cand discuti post-exercitiu, esti atent
 la ce intrebarpui.
 Care a ieles-o?
 Nu pui intrebarea asta.
 Pui intrebarea ce ai simtit pe stanga, ce ai simtit pe dre
apta.
 A fost ceva diferit in vreuna din ele.
 Intrebari deschise, in care exploratorul sa-si ancoreze sen
zatia.
 Nu tu se da solutia.
 Apropo, pentru că știu că sunt intenții foarte bune,
 doar vă re aduc aminte, v-am mai spus-o, dar vreau să fiu
 sigur că sunt neproductive,
 când un client explorator, coleg,
 este în stare de transă, chiar cu ochii deschiși.
 Nu îl întrerupi.
 Mai ales dacă plânge.
 Intenția este, a, săracu, hai să stai jos, dacă te țin eu,
 să te îmbrățișez.
 Și nu e rea, intenția e bună, am avut-o și eu.
 Nu îl întrerup de ce? În momentul în care îl întrerup e
 break state.
 L-ai scos din stare.
 Are sens?
 Chiar dacă își plânge ochii, nu știu, doar dacă leșină.
 Dacă își cere ce? Dacă își cere, dai.
 Dar, la altfel, un client care este într-o stare de transă,
 intensă, chiar și cu lacrim,
 Nu va fi pe durerea lui acolo.
 Nu-i dai din senin nimic, mai ales daca ii dai din spate.
 Nici odata, ca apare senzatea de nesiguranta.
 Ok? Din nou, intenta e foarte buna si o onorez, am avut-o
 si eu.
 Am invatat din experienta, fiind explorator, atentie, am
 invatat asta.
 Eu fiind explorator, am fost scos din transa sau din proces
 cu cineva care a vrut sa ma iambrate.
 De langa mine.
 Si mi-a fost procesul.
 Sucuzați-mi franceza. Are sens? Pentru că te scoate.
 Niciodată, sub nicio formă, clientul care trece prin o
 stare emoțională intensă, nu o să moară de la asta.
 Se spală, nu ia cințul furic.
 Bine?
 Da, da, treaba ta este să-l protejezi. Mai ales dacă ești
 unul la unul, tu cu el ca terapeut.
 E altceva. Teoretic, când ești într-un cabinet de psioterap
ie, pe stânga sau pe dreapta ai șervetelile.
 Le știi că-s acolo. Nu trebuie să ține de-a el. Da sau nu?
 E doar un exemplu. Bine, salut intențiile bune, le-am avut
 și eu, nu sunt în favoria clientului.
 Lași clientul să-și încheie procesul, în orice sens, e
 pentru el potrivit.
 Acestea fiind zise, Dragoș are întrebarea. Stai, care-și el
 în spatele tău.
 Dacă după explorearea primii opțiuni, el o să spună, gata,
 e în regulă, știu ce vreau, știu,
 Să vreau, știu, să aleg, nu mai vreau și pe a doua.
 Recomandarea e să nu facă nimic și să nu aleagă nimic,
 minim o săptămână, două de la acest exercițiu.
 Să se așeze emoțional.
 Insiști s-o explorăm și pe a doua?
 Da. Insiști, dar nu îl obligi.
 Deci, dacă el crede că a ajuns la o clăgătie după explor
area primei opțiuni, înseamnă că cel mai probabil deja a
 explorat-o și pe a doua în capul lui, mai devreme și nu cu
 tine.
 Are sens?
 Fiecare client este expert în problemele lui, pentru că tot
 el are și soluția.
 Nu-i zici, tăi mă, un pic unde pleci, m-ai plătit, lucrăm!
 Pleci tu așa, nelucrat. Ce faci? Noi venim de 10 minute, st
ai un pic, băim și noi.
 Nu faci asta.
 Doar îi spui, uite, recomandarea mea e doar ca să fim sig
uri,
 hai să exponui și varianta 2, doar de control.
 Nu insici dacă nu vrea, niciodată, întotdeauna clientul are
 ultimul cuvânt.
 Uneori poate să fie o rezistență.
 Să nu vrea să ducă spre stânga,
 pentru că știe că e cu emoție.
 Și spune, nu, nu, am good.
 Știi? Să fiu rezistență.
 Tu i-o ridici la fileu, poate să zică, da, nu, e treaba lui
.
 Elena?
 Stai, stai că vine Elena.
 Când ai intrat pe partea stângă, ai schimbat un pic textul
 și îi spuneai fără să judeci, fără să...
 De ce credeți că am făcut asta?
 Pentru că i-a punea în paralel de cu ce a simțit în dreapta
.
 Ii vedeam non-verbalul.
 Ați zis dacă în stânga s-a apărut un semnal de disconfort.
 M-am gândit că despre asta a fost vorba, dar voiam să văd
...
 Și o vreau doar să o asigur că nu-i nevoie să decidă atunci
 pe bază ceea ce simt.
 Pentru că avem tendința, când se simt disconfort, să punem,
 a, căh, nu-i bine.
 Ok, ok, am înțeles.
 Dar depinde. După aia, dacă vorbești un pic, uneori ai văz
ut cum a fost cu Viu, poate să fie...
 E o metaforă. Mi-e bine pe aici, că e...
 Cunosc.
 ...cunosc, dar au venit spinii, care e o metaforă sub conșt
ientului.
 Sau, ce a zis ea, țepii.
 Sau, pe partea dreapta aici, nu e bine.
 Că e necunoscut, dar s-ar putea să fie bine pentru că e nec
unoscut.
 Nu știi. Și atunci, când văd semn de disconfort, întotdea
una precizezi, nu e nevoie de decizie acum, doar observă,
 fără să judeci, doar constați, fără să ia decizie.
 Deciziile sunt întotdeauna întotdeauna a clientului, nici m
ăcar nu trebuie să-mi spună dacă ei avră decizie sau nu.
 Nu e treaba mea, treaba mea e de ghidră să exploreze opțiun
ile.
 Nu se decidă. Ok?
 Mersi.
 Cu drag.
 Mulțumesc. Acestea fiind zise pentru că, dragă mea, Elena
 mi-a arătat și timpul.
 Aveți 10 minute de fiecare, mă, calmați-vă, nici știți-vă.
 10 minute de fiecare.
 Puteți să lucrați aici în sală sau în afara sălării, doar
 asigurați-vă, vă vă răi aduc aminte,
 că exploratorul vostru nu este în calea altor oameni.
 Adică nu ieșiți pe stradă unde-ți fac drifturile. Gen. Bine
?
 10.000 de persoană, vă rog să reveniți singuri după 10.000
 de persoană. Bine?
 Lucrați cu cineva cu care n-ați mai lucrat?
 Cine nu lucrează, nu mai vine la niciun curs de ale mele
 ever.
 Da, da, stiu eu la care despre cine vorbesc.
 Aia care sa duc brus la toaleta, le suna telefonul, wow,
 aleu, am treaba, te caut eu, am fost ca voi.
 Pot sa faci unde vrei tu cat timp nu este nimeni in jurul
 tau.
 Si tonalitatea pe care o folositi, va rog sa fie una care
 respecta si pe celi alti colegi.
 In fata exploratorului sa aveti minimum 1.5-2.
 Să nu fie trepte în fața exploraturului. Să nu fie trepte.
 Succes!
 Luați loc, luați loc, luați loc. Bun.
 Pentru că mai sunt doar câteva minute să mergem în pauză.
 A, uite, uite, n-aștelează colegi.
 Perfect.
 Cum a fost?
 Cu ea placut exercitiul?
 Nu ma asteptam, la naiba.
 Cum ca?
 A fost bine ca nu decidem acum.
 Ok.
 Bun, cine vrea sa-mi spuna cum a fost?
 Doar de curiozitate.
 Stai un pic ca vreau sa iau pe cei care nu vorbesc.
 Acolo, te rog Elena.
 Care nu au vorbit cu mine, ca vreau sa-i provoc.
 Prea des cel putin.
 Sibi, stai un pic ca o sa vina rosu imediat.
 Să vină roșu imediat.
 Mersi.
 Siao.
 Stai că nu deschizi microfonul.
 Că de aia nu ai vorbit până acum că nu deschizi microfonul.
 Mulțumesc Elena.
 Mihaila sunt, vă spuneam.
 Ce-am, Mihail?
 Pentru mine a fost...
 revelator.
 Mă întrebi sau mă spui?
 Nu. Mă întrebam pe mine, cred.
 Ok.
 Mi-am dat seama că...
 În doar 4-5 pași
 poți să obții atât de multă claritate
 pe o provocare
 7-8 e ceva.
 Nu e 2-3.
 De cât timp aveai provocare asta?
 Asta început să-mi să le povestesc la colege.
 Din 2014,
 eu trebuie să vă spun,
 sunt cumva fost polițist ca și tine, am lucrat în penitenci
ar.
 Ne-am strâns aici toți, că mai sunt și de alte structuri.
 Da, da, sunt convinsă.
 Am lucrat în penitenciar 17 ani.
 Am demisionat în 2018.
 Am lucrat acolo, am început pe parte de educație.
 Iar când au început schimbările cu demilitarizarea sistemul
ui și așa,
 și au început să intre proiectele europene,
 am zis că eu vreau acolo, vreau să aduc un proiect european
 în care să nu fie pentru deținiuți,
 să fie pentru colegii mei,
 mai ales cei din sistemul de pază.
 Admirabil.
 Și acolo m-am conectat foarte bine cu psihologul de
 personal
 și am construit un proiect...
 Sunt foarte mândrat, sincer.
 Bravo, bravo, bravo.
 A fost catalogat ca etalon la nivel de sistem
 și a fost replicat și în alte unități.
 Super, bravă, bravă, bravă, bravă, bravă, bravă.
 Un proiect prin care am trecut efectiv toți colegii din
 sistemul de pază prin el pentru dezvoltarea inteligenței
 emoționale, să-i spunem?
 Bravo, abilități, abilități psihologice.
 Da.
 Bravo.
 Și după aceal proiect, după reușita noastră, am zis că noi
 cândva va trebui să facem ceva, că avem de unde.
 Noi am gândit singure proiectul, toată lumea se uita la noi
 și a zis, bă, nu se face.
 Da.
 Și acum, alegera pe care ar trebui să o fac, la care m-am g
ândit, a fi de a începe sau nu.
 Fiecare dintre noi are
 calitati
 si calitati in exces, cum spuneai tu data trecuta.
 Si cred ca ne putem balansa foarte bine,
 iar in exerciti vreau sa imi multumesc colegii.
 Sincer, am simtit ca chiar stiu unde trebuie sa ma duc,
 desi varianta nu este foarte confortabila
 si chiar prima perioada a fost asa...
 Uite, facem un contest, nu ma uita ei, ma uita tine.
 Cine a sezizat care tendinta vrea sa meargă într-o direcție
 care este inconfortabilă, dar le entuziasmează?
 Da.
 Uite-te în jur.
 Mulțumim.
 E definiție.
 E definiție.
 Mă entuziasmează, vine la bachet cu desconfort.
 Da.
 Disconfortul vine din teamă de neconoscut.
 Dacă mă entuziasmează suficient de mult, va fi mai puternic
 decât teama de neconoscut.
 Asta e tot ce...
 În schimb...
 Nu în schimb, în completare.
 După pasul de la 6 luni...
 Ce frumos randor s-a văzut?
 În schimb, nu, nu, nu, în completare.
 Bună, bravo, excelentă.
 După pasul de la șase luni am simțit că pleacă ceața, gata.
 Știu ce am de făcut și știu unde vreau să ajung.
 Bravo.
 Și pentru asta ne vom mai întâlni. Și îți mulțumesc.
 Și îți mulțumesc.
 Mersi mult, Mica, apreciez mult de tot și bravo din nou.
 Uite acolo în spate că aici vine Simona.
 Vine Simo aici și acolo în spate.
 Bravo, da, da, da. Bravo pentru...
 Incoate, inainte sa mai vorbim un pic, inainte sa mergem in
 pauza, va incurajez.
 Nu decide-ti acum.
 Sa se asaseze emotia, sa treaca ziua, sa treaca ziua de
 maini, poate, ca mai avem niste joculete.
 Nu... Gata, stiu. Tu... Da? E bun entuziasmul.
 Puneti pe minte, puneti pe minte, puneti pe hartie ce iti
 vine in minte, ca s-ar putea sa accesezi o stara de flux si
 de entuziasm legat de una din variante.
 Puneți-le pe hârtie, doar nu decide la nivel de gata, ok?
 E înțelep să lasă să se așeze, indiferent că vei remâne la
 aceeași variantă sau nu,
 e mai bine, e pe termen lung mai bine, ok?
 Doar am vrut să fie disclaimul ăsta. Lasă măcar o săptămână
.
 Te rog, urbat.
 Pe mine m-a pus pe gânduri și mașinii în același timp exer
cițiu, în sensul bun, bineînțeles.
 Oarecum stiam ca vreau sa ma duc spre...
 La mine au fost ori da, ori nu.
 Ce se intampla daca da, ce se intampla daca nu.
 Vreau sa ma duc spre da, o fost bine.
 Nu dai seama, dupa atat timp, dupa 2 ani, 3 ani, 4 ani, x
 ani, se simte foarte bine.
 Ia la duci la prezent si te duci la nu.
 Si din data ce m-am dus pe nume am dat seama ca de fapt,
 decizea pe care vreau eu sa fac
 sa ma duc spre stanga, cea ce e spre da,
 e de fapt ca sa pot sa ma integrez intr-un rol inconfort
abil mie.
 Sau, nu neaparat inconfortabil, ceva nou pentru mine.
 Și am zis că, bineînțeles, e inconfortabil, automat mă încr
untă, mă...
 What the fuck is this, știi?
 Atenții, inconfortabil poate să vină din niște conexiuni pe
 care subconșientul tău le face și nu le înțelegi tu logic.
 Niște părți interioare într-o felă sau altul?
 Da.
 Nu. La nivel de decizie, subconșientul nostru știe viitorul
.
 Pe asta s-a încăzut vârăjitor, nu?
 Să ne jucăm un pic cu cuvintele?
 Dar vă bigudesc un pic.
 Cine suntem noi în momentul de față?
 Cine suntem noi? Cine ne-a construit până noi?
 Cine suntem de azi?
 Trecutul, da? Logic.
 Deci noi suntem cine suntem azi, pentru că avem trecutul pe
 care l-am avut.
 În același timp,
 viitorul nostru,
 ca să existe, așa cum o să existe,
 care ne voie de noi să facem anumite lucruri.
 Da sau nu?
 Prin urmare, viitorul nostru ne crează pe noi.
 Gândiți-vă un pic.
 Noi ca să ajungem să fim cine,
 nu știm cine o să fim,
 e nevoie să ne comportăm într-un fel special anume
 și să urmăm o anumită direcție
 ca să ajungem cine o să ajungem.
 Prin urmare, tu esti obligat sa te comporzi intr-un fel an
ume in rapor cu vizitorul pe care o sa-l ai.
 Nu stiu care e, ca nu citesc in stele.
 Dar filosofic, te-am...ai intelezit ce zic?
 Da, da, da.
 Prin urmare, nu prea ai de ales.
 Decat sa iei deciziile necesare ca tu sa fii cine e nevoie
 sa fii in rapor cu vizitorul pe care o sa-l ai.
 Si acum mă muntor la tine.
 Disconfortul pe care uneori...de ce funcționează acest exer
cițiu?
 Si uneori vine cu, nu stiu, feedbackuri emoționale neintuit
ive, ilogice.
 Este pentru că subconștientul nostru știe cine o să fim noi
.
 Că la nivel subconștient nu există viitor și trecut. Există
 doar?
 Și când îi dai o direcție de viitor,
 el corborează cu cine la modul prezent vei fi tu,
 cu ce consecințe, cu ce costuri, cu ce...
 Și îți dă emoția afarentă.
 Asta înseamnă că îți vreajitor, nu?
 Măi, nu știu dacă ești vreajitor sau nu și în ce context te
 referi.
 Ce pot să spun este că emoțiile pe care noi le simțim într-
un exercițiu de genul ăsta vin de multor ca un feedback, nu
 vin din logică.
 Vin ca un feedback.
 Ați avut momente în care ați simțit să nu faceți ceva deși
 era complet logic și recomandat,
 n-ați făcut și apoi ați aflat de ce a fost bine că n-ați fă
cut?
 Subconștientul nostru comunică cu noi prin emoțiile noastre
 și noi spunem intuiție.
 De-aia vă spun că nu există intuiție la modul magic.
 Cum se vinde în...
 Asculta-ti vocea? Ba, nu.
 Nu asculta.
 Vezi pe cine asculti, in primul rand.
 Ca vocea ta interioara...
 Asculta-ti intuitia. Asculta-ti intuitia.
 Asculta-ti intuitia. Ba, uneori asculta-o.
 Alte ori e proasta ca noaptea.
 Ca daca tu nu ai experienta
 in acel domeniu in care vine intuitia,
 tu nu ai pe ce dracu' baza sa ai intuitie.
 Logic?
 Eu daca ma apuc acum de facut tankuri
 si zici, asculta-ti intuitia. Ba, n-am experienta sa
 construiesc tankuri.
 cum să construiesc tancuri, cum să-ți explic.
 Am experiență în psihologia, am experiență în coaching, mă
 întreba cineva mai devreme
 cum știi când lucrezi cu cineva pe care exerciți-o sau cu
 tehnică să te duci.
 Nu știu.
 Baza experienței de foarte multe, zeci-sute de oameni cu
 care am lucrat de-a lungul timpului
 simt că e una mai confortabilă pentru mine și una cu cost
uri poate de timp sau de ceva mai mari.
 Și zic, nu o fac pe aia, o fac pe asta.
 Dar este o decizie logică pe baza unei emoții pe care o sim
t.
 Mă urmăriți?
 Am putea să-i zicem intuitie, dar nu este intuitie, este un
 calcul matematic,
 că este un calcul de rapid, a unor multitudini de variabile
 pe care nu le fac constient,
 le fac subconscient, pe baza experienței. Mă urmăriți până
 aici? Așa fac și asta.
 Inclusiv, exerciția ăsta funcționează fix la fel.
 E un calcul matematic de foarte multe ori extrem de rapid,
 pe baza unor variabile pe care nu le știm logic.
 Doar simțim că e bine sau nu e bine.
 Și atentie, inclusiv, ți-ar putea la un moment dat, să spun
ăți dacă ați pățit,
 să simți să mergi într-o decizie, într-o direcție, că așa î
ți spune ție intuiția,
 chiar pe baza unui exerciție de genul ăsta,
 să suferi, să spui, bă, mă îi înșelă, trei țiar exercițiul
 să ți-l freci, ca durut.
 Dar după un an, doi sau trei, să spui, mmm, ce bine că s-a
 întâmplat fix așa,
 când trece și mai mult timp. Are esenț?
 Adică uneori e nevoie să luăm decizii greșite,
 ca să putem să evoluăm și să luăm niște elecții pe care, al
 fel, nu le-am luat.
 Și atunci vini și vă întrebe apropo de recadrare. Mai exist
ă, ci zic, greșite.
 Înțelegeți în debat?
 Că, indiferent ce alegi, în realitate, ca să vă desumflă de
 tot,
 alegi bine. Ori înveți,
 ori te bucuri. Una din două.
 Nu este ieșec. Există ori o lecție, ori o bucurie.
 Dar, în realitate, dacă ai mintea deschisă și centrată și
 educată în perspectiva de NLP,
 nu ai cum să greșești.
 Orice alegi, bine a fi. Intr-un fel sau altul.
 Trebuie sa alegi sa faci ceva. Exact. Ne alegerea si indec
izia e cea care te costa cel mai mult.
 Si e tot o alegere, dar vine cu un cost mai mare decat o
 decizie.
 Bineinteles, nu-i valabil mereu. Uneori, de aia iti spun,
 dati timp, nu grabi.
 Dar daca ai o alegere de facut de 5 ani, avem o problema.
 Alege ceva. Mai avem un singur feedback de luat si mergem o
 pauza.
 Simo, e dat micul aici, că am promis și ei.
 Cris, test pe scurt, te rog.
 Deci, fapt, nouă ne-e frică de consecințele deciziei.
 Exact, adică necunoscutul ne este frică.
 Indecizia, starea de indecizie de a sta și a mâna decizia,
 vine din frica de consecințe pe care nu le pot anticipa.
 Exercițiul ăsta te face să anticipezi emoții,
 stări emoționale, ca feedback că nu cunoaște viitorul.
 La modul de... Dacă întrebe cineva logic ce s-a întâmplat,
 nu știi să se explice.
 Deci, a fost un execțiu.
 Beneficiu unui astfel de execțiu este că, din nou, vine cu
...
 faptul că nu ai cum neapărat să greșești.
 Ori ce alegi vor fi consecințe.
 Ori ce alegi vor fi consecințe.
 Nu există alegere fără consecințe.
 Doar că cu unele te vei simți mai împacat decât cu altele.
 Atât.
 Ok?
 Se zice că există două tipuri de greutăți în viață.
 Este greu să ieși din zona de confort
 și este greu să rămâi în zona de confort.
 Alegeți greu.
 Choose your heart. E un articol pe care o știu acum foarte
 mult timp.
 Alu Mark Manson, dacă îl citiți, autorul la
 The Subtle Art of Not Giving a Fuck.
 E o carte foarte bună. Vă recomand.
 Arta nepăsăriei, dacă vreți, pe scurt.
 artă subțirea nepăsării. Te rog mândru.
 Ceea ce vreau să spun întărește ideea
 pe care spuneai tu mai devreme.
 Pe drumul din dreapta am simțit foarte mult
 disconfort emoțional. Pe drumul din stânga
 am simțit multă liniște,
 dar la final, pe drumul din dreapta,
 la final am simțit o stare de
 împlinire.
 Te refer peste 5-6-8 ani?
 Da.
 Și când m-am întors
 și am privit cele două drumuri,
 efectiv mă dreptam către dreapta
 și am văzut o lumină puternică
 venind de pe drumul ăla.
 Subconștientul lucrează metafori și simboluri.
 Nu știu ce înseamnă pentru tine,
 contează doar ce simți tu.
 Dar frumos feedback-ul, îți mulțumesc.
 Mersi.
 Mersi, Elina.
 Bun.
 Acestea fiind zise,
 că cineva aici îmi spune care-i scriptul
 și că o să nu mă rebat,
 Este ora 2, unde vedem la 3.30, măhău, calmați-vă, poftă
 bună, vă aștept!
