 Bună dimineața!
 Bună, bună!
 Mulțumim noi că avem ocazia să fim împreună în această zi,
 la mulți ani tuturor.
 Aplauze pentru voi!
 Scrietii-vă numele pe trandafier, pentru că colegii din ech
ipa au adus acolo o găleată,
 unde puteți să îl puneți și să luați la plecare, ca să nu
 se ofilească.
 Deci, dacă doriți, puteți să... Nu știu, pe unde e găleată
 acolo? Acolo, da?
 Și după aia vi-l căutați după nume sau după miros.
 Ha-ha-ha!
 Exact, da, da, da!
 Eu sincer, găleat am crezut că este pentru tabăra de vinde
care, știi?
 De strâns lacrimi acolo, da?
 Da?
 Da, da, da, da, da.
 Bun, până când vine toată lumea,
 și mai amintăște cineva ce am făcut în ziua de ieri?
 Aaaa, nu știu eu de ce.
 Hai să vedem!
 Vreiți să-ți spun ceva?
 Uite, ai și un microfon acolo.
 Buna dimineața, tuturor!
 Sper că toată lumea după ziua de ieri se simtă ca mine.
 Deci, este prima zi după foarte mult, nu știu exact să spun
,
 când am dormit m-am odihnit extraordinar de bine.
 Nu știu dacă are vreo regătură cu chestia asta și nu m-am
 culcat la nouă.
 Mă simt întotdeauna vinovată
 și am un sentiment extrem de mare, de frustrare,
 că nu mă odihnesc și nu mă culc la ora la care trebuie.
 Știi că nu e bine să mănânci înainte cu nu știu câte ore,
 că nu-i bine să ne uităm la televizor sau să rulăm pe ec
rane și așa.
 Toate le fac.
 Deci toate astea le fac chiar dacă știu că nu este în regul
ă.
 De aia le faci, că dacă n-ai știut că nu sunt în regulă,
 nu le mai faci.
 Ce motivă ai mai avea ca să le faci?
 Suntem în sentiment de vinovăție pe care l-am.
 La momentul ăsta.
 Este că nu mă odihnesc.
 Pentru că sunt foarte focusată, după toate cursurile astea,
 pe mine.
 Deci m-am pus pe mine, exact, pe locul 1.
 Și am reușit multe.
 În schimb, azi de dimineață,
 când ceasul m-a anunțat că am un scor de somn foarte ridic
at,
 și chiar am vorbit săptămâna trecută cu un medic,
 și mi-a zis, încercați să vă odihniți,
 Somnul profund este foarte important, că atunci se curăță,
 se face curățenia, se resettează.
 Și am urmărit chestia asta, n-aveam niciodată mai mult de
 52 de minute, 54.
 Astăzi am avut, azi noapte, am avut o oră 43 de somn
 profund și o oră 50 și ceva de somn REM.
 Nu, am aplicația de pe ceas.
 Da, și astăzi de dimineață când mă...
 și m-am trezit atât de bine,
 iar astăzi de dimineață,
 mi-am analizat cumva starea mea
 și m-am trezit fără ceas.
 N-am dormit mai mult de șapte ore și ceva,
 cât în mod normal am nevoie.
 Am văzut cam atât am nevoie de somn.
 În schimb, calitatea somnului a fost
 complet diferită.
 Și mă întreb dacă cumva am rămas în acea transă în care am
 intrat ieri.
 Sperăm că da.
 Dar poți să ne spui cam cât durează chestia asta?
 Durează câteva zile.
 Și după ea poți să mai fac încă o dată?
 Îmi place foarte tare.
 Sigur, sigur.
 Discutăm. O să vă trageți voi concluzii din ce discutăm
 acum.
 Hai să vedem cum a fost ieri, în timpul exercițiului, care
 au fost stările esențiale, unde ai ajuns, care au fost
 punctul culminant al procesului pentru tine.
 Bună dimineața, Iuliana Sunt. I-am identificat două părți
 la mine. Prima parte, am lucrat pe probleme financiare.
 Prima parte, când am întrebat tot ce îți doresc pentru mine
, deja m-am apăgat în să fii iubită, să fii una cu universul
, să exiști pur și simplu.
 Să fii una cu universul deja era stare esențială? Ai simțit
 ce înseamnă să fii una cu universul sau era doar un obiect
iv al părții?
 Am simțit acolo, am început să plâng instant.
 Ok, era stare esențială, da. Deci acea a cinci a stare esen
țială de conexiune cu totul, da?
 Și vedeți, fraza părții a fost să fii una cu universul. A f
ii una cu universul, ok?
 Ceva am să te întreb la a doua parte. E o parte foarte mică
, are patru ani, nu știu, cred că a mai crescut acum un pic,
 dar a refuzat să crească.
 Și răspunsul lui ea a fost că am întrebat-o, ce anume te re
țină să crești?
 Și mi-a spus că este frică să mă pierdă.
 Și am explicat atât. Îmi știi că ești parte din mine, nu ai
 cum să mă pierzi, nu ai cum să te pierzi și totodată.
 Am lăsat-o așa, am spus că o iubești, că este în perfectă
 siguranță.
 Și mi-am dat seama seară, gândindu-mă la asta, mi-am dat se
ama că, de fapt, și mie mi se frică să o pierd.
 Și nu știu cum să fac aici, dacă mă poți întâmpla.
 Probabil având patru ani, probabil e și una din părțile
 care construiesc pentru tine acel arhetic al copilului
 interior.
 Da.
 Atunci, posibil, dacă partea asta se maturizează, tu să ai
 convingerea că pierzi ceva din ceea ce înseamnă copilul din
 tine.
 Fiți așa am simțit, da.
 Ok, atunci ce e important este să-i spui că ea se poate mat
uriza,
 poate să devină, să aibă toate cunoștințele pe care le ai
 tu ca adult,
 păstrându-și calitățile de copil.
 Deci nu înseamnă pierderea calităților,
 ce înseamnă a acumula și alte informații de care are nevoie
 ca să o ajute să-și păstreze calitățile de copil.
 Super. Mersi tare mult.
 Cu drag. Asta trebuie să-i spui, dar atentie, trebuie să f
ii într-o stare de transă.
 Sigur. Merge să faci procesul de core-transformare
 sau pur și simplu te duci acasă, te pui în fotoliu tău și z
ici
 Uite, am mai aflat astăzi ceva.
 Hai să-ți spun și ție ce am aflat.
 Și vorbești cu partea interioară.
 Deci, uite, am aflat că, de fapt,
 maturizarea ta nu înseamnă că renunți la calitățile de cop
il,
 ci înseamnă că ți îmbogățești competențele, calitățile,
 astfel încât să fie mai eficient rolul tău de copil.
 Ok?
 Super.
 Da.
 Bună dimineață, tuturor!
 Reunosc că ieri n-am avut absolut nicio așteptare.
 Am zis, băi, poate merge, poate nu merge.
 E cea mai bună altitudine asta.
 Dar prima dată, nu știu de ce, m-a suhestat din mine, a v
rut să fie explorator mai întâi.
 Și a fost foarte profund și intens, nici nu m-a așteptat.
 Stare esințială pe care am identificat-o, a fost cea de fer
icire.
 Cum s-a simțit? Cum știi că era stare esințială?
 A fost așa o fericire, atunci când îți cumpări o înghețată,
 faină?
 Parca am desprins un pansament de pe rană.
 Așa?
 Așa s-a simțit și s-a...
 Parca începeam să mă eliberez încet, încet de niște...
 Nu știu, niște cuvinte pe care nu am putut să le spun.
 Și cum se simte? Cum se simte asta?
 Te... Nu știu, m-am simțit...
 Altfel, e ca și cum... Fii atent.
 E ca și când îi spui unui om
 care n-a mâncat niciodată căpșuni, îi zici
 bă, e ca și când ai mâncat o căpșună.
 Ajută-ne să ne dăm seama cum se simte starea aia de feric
ire.
 Tenvalul e...
 Nu stiu nici o cum sa-i explic sincer.
 Tembola e un sentiment de...
 Cum ai simtit-o tu?
 Eu am simtit-o ca pe usorare.
 Am simtit ca poti sa las deoparte niste limitari pe care mi
-am pus-o sa nu stiu.
 Poti sa o compari cu alte stari de fericire din viata ta?
 E un exemplu foarte mic.
 Să mergi efectiv afara, să absorbi soarele
 și pur și simplu să te bucări de faptul că va veni primăv
ara.
 Poate pentru un e prea banal, dar pentru mine cel puțin e
...
 Acest lucru îți aduce ție acel tip de fericire.
 Exact.
 Și ca intensitate, cum a fost față de alte stări de feric
ire?
 Să zicem un șapte, opt, cam așa quantific recunosc.
 Ok, ok.
 Și am o mică întrebare, asta am realizat și mi-a rămas în m
inte,
 când am făcut ca explorator, când am fost la pasul de linia
 timpului pe bunici
 și a fost pasul să ofer bunicilor acea stare esențială, am
 simțit repulsie în două părțile.
 E normal?
 Nu e normal.
 Se poate intampla.
 Faptul ca ai simtit repulsie inseamna ca exista niste
 informatii despre bunicii tai,
 care pot sa fie constiente sau sa fie subconstiente,
 adica le-ai aflat de la cineva, de la parinti, de la nu st
iu ce,
 și le-ai uitat.
 Dar ele sunt acolo.
 Sau poți să știi de ele.
 Bă, nu-mi place, că bunicul nu știu ce a făcut bunica,
 nu știu ce, nu știu...
 Și atunci să simți acea repulsie acolo.
 Se întâmplă destul de rar,
 dar când se întâmplă,
 nu poți forța lucrurile.
 Adică, dacă îți vine normal
 și natural să-l dai
 starea esențială,
 Dă-o. Dacă nu, dă-o doar părinților, ca și cum starea pe
 care tu le-o dai îi protejează împotriva bunicilor.
 Asta-mi și făcut.
 Ok, super.
 Bine.
 Are legătură, asta mă intreb și închei, are legătură și cu
 faptul că, ca background, părinții m-au ținut departe de
 bunici.
 Motivele lor de protecție are legătură cu sentiment de rep
ulsie.
 că bunicii trebuie să-ți fie ținu-ți la distanță.
 Am înțeles. Mersi mult.
 Și atunci repulsia...
 emoția de repulsie este o emoție de distanțare.
 Asta înseamnă repulsie.
 Repulsie înseamnă... mi-î scârbă, îmi stau la distanță,
 numai aproape de ceva de care simt scârbă și repulsie.
 Repulse și scârbă-i aceeași emoție și înseamnă trebuie să
 pun distanță.
 Da, aici eram prima dată, mâna ridicată, după aia.
 În dimineața am avut două parți. Prima, își dorea pace și a
 doua, sentimentul de afii.
 Își dorea pace ca fiind ultima stare, starea esențială.
 Da, da.
 Deci, cele doua stari.
 A fost interesant că la a doua,
 deja, IntegraM a fi pace.
 Se combinau.
 Și am avut scurtă flash-uri în care
 aveam o senzatie, nu știu cum să descriu,
 că trec prin timp, că nu...
 Nu mai există timp.
 Niște flash-uri, așa, foarte greu de...
 Cum ți s-a părut?
 Între pe tine, dar vă între pe toți, da?
 Care a fost sentimentul pe care l-aveai pe masura ce partea
 îți spunea ce își dorește pentru binele tău?
 Exista ceva acolo care te-a făcut să fii curios, să fii
 interesat?
 Fii atent cum partea aia își dorește lucrul ăsta pentru b
inele meu.
 Cum ți se părea?
 E un sentiment acolo pe care nu vreau să îl zic acum,
 dar vreau să văd dacă tu ai ajuns acolo să îl conștientize
zi,
 pe măsură ce comunicai cu partea.
 Eu percepeam din ce în ce mai profund totul.
 Ce înseamnă acel profund? Poți să-mi explici un pic?
 Pentru tine poate înseamnă ceva, pentru mine poate înseamnă
 altceva.
 Și mă interesează ce înseamnă acel profund al tău, pentru t
ine.
 O senzatie ca ma interiorizez cumva cum n-am mai facut-o un
ii.
 Ok, ok.
 Si cumva ca ma descoperi.
 Cum era in relatia cu partea?
 Pai, partea ma ducea acolo.
 Deci prin toata asta ma ducea din ce in cea mai multe spre
 mine.
 Si cum simti ai? Ce simti ai fata de partea?
 întrebarea pentru toată lumea.
 Ce simțeai față de partea aia din tine?
 Păi o legătură din ce în ce mai...
 Nu știu cum să o explic.
 O legătură bazată pe ce tip de emoție?
 Că ura, de exemplu, creează o legătură.
 Iubirea creează o legătură.
 Prietenia, loyalitatea creează o legătură.
 Ce tip de legătură se formase între tine și parte?
 Dacă ai sesizat.
 Dacă nu, nu e important.
 Nu pot să o descriez.
 să se siza cineva că se construia o legătură
 și că e o legătură afectivă
 și la un moment dat,
 la un moment dat se dezvoltă ceva foarte interesant.
 Pe măsură ce partea totuși dorește lucruri atât de frumoase
 pentru noi,
 ajungi să te simți foarte bine că cineva...
 E ca un prieten care își dorește numai bine pentru tine.
 Dezvolți în relația cu acea persoană
 un sentiment de apreciere, de afectivitate.
 Și aici mă interesează dacă a apărut față de partea aceea
 un sentiment, o afectivitate de genul ăsta, pozitivă, de...
 Ce îmi place că tu ești partea mea.
 Îmi place de tine că uite ce lucruri faine îți dorești
 pentru mine.
 a apărut acel sentiment.
 Acel sentiment
 e necesar în
 conexiunea eu, parte,
 și mă va duce la starea esențială,
 fără să există...
 Dacă există o chestie foarte neutrală,
 ce îți dorește pentru mine asta?
 Ok, îți mulțumesc.
 Ce îți dorește mai mult pentru asta?
 Ok, mulțumesc.
 Știi, deci dacă e o chestie așa
 neimplicată emoțional,
 Acolo încă nu e...
 E ca și cum mă țin pe mine în sum, la distanță de mine în
 sum.
 Doar v-am întras atenția ca să vădeți complexitatea proces
ului.
 Ok?
 Mulțumesc.
 Ce altceva?
 Mai vrei să ne spui?
 Atât de mult.
 Atât de mult. Super. Mărții.
 Mulțumesc.
 Mărții.
 Cine mai ajuns la starea esențială?
 Hai să vedem.
 Ok. Eu am ajuns la o stare de liniște, o lumină caldă, o tr
unță așa de soare.
 Ce a fost special la experiența mea? Ok, a fost o parte
 care mă bloca pentru că voia să mă odihnesc, pentru că eu
 nu o fac.
 Dar ce a fost extrem de interesant și valoros pentru mine
 este că am mai fost o parte care își dorea că eu să fail,
 să eșuez, să mă fac de rușine.
 Care era scopul final al acelei părți?
 Acea parte s-a format în copilăria mea și a asociat iubirea
 cu sentimentul de a nu fi de ajuns, cu momentele în care
 eram certat.
 și am simțit foarte multă compasiune atunci.
 Și te-a dus la stare esințială care?
 Spre ce te-a dus?
 Poți să te amintești lanțul scopurilor acelei părți?
 În iubire m-a dus.
 Te-a dus în iubire.
 În iubire, da.
 Deși la început ea zicea că vrei să
 desaboteze.
 Da, da. Era evident cumva... mi-au venit toate informatile
 în același timp.
 Și cum s-a simțit iubirea aceea, când ai accesat-o?
 O stare de bine, o stare generală de bine.
 Adică era un sentiment care-ți plăcea, dar cum se simțea?
 Intensitate? L-ai trăit deseori?
 L-ai trăit zilnic?
 Nu.
 Nu? Ok.
 Nu stiu.
 Nu pot să identific.
 Îți amintești acum starea de ieri, cum ai trăit-o?
 Poți să o accesezi?
 Starea aceea de iubire?
 Nu foarte clar.
 S-a început să se stompeze?
 Și ieri, după exercițiu, s-a păstrat,
 după ce ai ieșit din exercițiu,
 sau când s-a treceat de exercițiu,
 Așa a dispărut senzația de mine.
 S-a păstrat.
 Am rămas...
 Cred că a rămas cu mine și acum.
 Este.
 Am o stare de bine.
 Mi s-a și spus...
 Roxana am spunea după exerciții ieri
 că se vedea că sunt pe fața mea căs luminos.
 Fața mea luminos.
 Ce este o astăzi? Cum simți tu?
 Eu mă simt acum...
 Adică întrebarea este, dacă e să simplific întrebarea este,
 simți că poți să iubești altfel?
 De ce, azi dimineață, de exemplu, uitându-te la persoane,
 ai simțit sentiment de iubire?
 La ceva, la cățelul ăla, la tine noglindă, la ceva.
 Ai trăit sentiment de iubire?
 Gândesc la mine, da.
 Mă iubesc.
 Și mă iubesc și...
 Ideea este de vreo 2 ani încoace.
 Am început să fiu prieten cu ideea de iubire de sine.
 Să o cunosc și pas cu pas să o integrez.
 Dar de ieri cred că am făcut un salt.
 A fost o experiență concretă și nu teoretică, poate.
 Da, da, exact. Simțită la propriu, nu predată, nu zică.
 O înțeleasă rațional.
 Exact, da, da.
 Ok, super, bravo. Mersi.
 Mulțumesc.
 Fălicitări, foarte bine.
 Țineți mâna sus, da?
 Nu stiu la cine e microfonul. Dați-l voi.
 Nu, cine îl are primul, poate să înceapă să vorbească.
 Bună-ți mineața, Marilena.
 A fost un proces foarte lung ieri.
 Constatat că am fost ultimii care am plecat din sală.
 Am trecut prin toate văile și dalurile.
 ceea ce am simtit ca nu se mai termina.
 La un moment dat nu mai tina coloana vertebrala.
 Imi cadea capul, mi se cocoasa, ma ridicam in iarmat.
 O stare de amortiala.
 De ce n-ai intrarupt? Puteai oricand sa intrarupt.
 Era in and out.
 Am plecat pe focus și claritate, o incertitudine, până unde
 înseamnă iubire de sine și de unde începe să folosesc un cu
vânt care e prea la modă.
 Nu mi-e clar, asta era problema pe care ai început?
 Da.
 Care era cum?
 Focus și claritate pe mine.
 Dar care e problema? Ce anume te deranja?
 Starea de abandon.
 Ok.
 Deci trăiești starea de abandon, experimentezi starea de
 abandon, nu e ceea ce îmi propun, ceea ce vreau, conștient,
 înseamnă că o parte din mine îmi generează starea asta de
 abandon pentru că are aia scopurile ei pozitive.
 Exact.
 Ai gândit așa?
 Da.
 Ok.
 Bun.
 Pe acolo.
 Pe acolo, da.
 Am avut o singura parte, pana la urma urmei, una de la cin
ci anisori, unde propaleca s-a si instalat.
 Mă interesează starea esințială la care te-a dus partea
 asta.
 Și starea esințială a fost iubirea.
 Ok, pe care ai gândit-o sau ai trăit-o în timpul exercițiul
ui?
 Am trăit-o diferit din alte exerciții pe care le-am...
 Prin ce era diferit?
 Era ca un ghid care mă trăgea de mână.
 Să mi-arate culori, pofta de viață, să învăț mă cu...
 Mi-am să spun că ai gândit foarte multe despre iubirea.
 Probabil că asta...
 Ca să pot să zic.
 Gândirea este un ghid care mă dea de mână,
 care mă duce printre culori.
 Am gândit foarte multe despre emoția respectivă, dar mă
 interesează emoția, nu ce ai gândit despre emoția. Cum a f
ost emoția de iubire?
 De dezintegrare.
 Ce înseamnă?
 În minte bucățele.
 Ce înseamnă?
 Cum se trăiește asta? Cum o experimentezi? Dezintegrarea a
ia în mii de bucățele?
 Cum ai trăit tot tu?
 Am trăit doar eu.
 Prin cădere.
 Ce înseamnă?
 Ce înseamnă?
 Pe mine o să mă auziți desi ori că nu înțeleg.
 Dar ăsta este un mod prin care obții informația.
 Pentru că a înțelege, dacă eu zic, am înțeles,
 eu de fapt vin cu harta mea mentală și o pun peste harta ta
 mentală.
 Când eu zic, n-am înțeles, atunci tu ești nevoit să scoți
 mai mult și mai detaliat harta ta mentală la suprafață, ca
 să mă faci să înțeleg.
 Prin cădere. Nu știu cât de...
 A ce te refer? Ce înseamnă?
 Senzația de abis, de cădere în gol, fără limite, fără să te
 poți aduna într-un singur loc.
 Ești peste tot. Dar ea în cădere.
 Și ca emoții, ca și sentiment?
 Libertate.
 Deci în iubire aceea e simțit libertate.
 Da.
 Dezi, asta a fost deja harta mea mentală și ca să-i fie uș
or, ea a zis da.
 Nu știu, glumesc acum, dar ăsta e pericolul pe care...
 Deci, lucrul care se întâmplă atunci când tu crezi că înțe
legi, vii și spui tu.
 Eu cum fac?
 Un pic zic că nu înțeleg ca să scot de la tine, un pic mai
 vin și completesc ca să nu îți dau senzația că s-a întâm
plat total.
 Și să... tu, la un moment dat, să zici, știi ce? Nici nu î
ți mai explică oricum nu pricepi.
 Și atunci mai completesc cu câte ceva.
 Cam asta e mecanismul.
 Ce mă interesează, mă interesează cum a fost intensitatea
 sentimentului de iubire.
 L-ai trăit ca fiind...
 A, acum ia uite, o simt iubire.
 Sau...
 Uai, nu am trăit niciodată sentimentul ăsta de iubire atât
 de intens.
 Care din treaba?
 Nu a fost atât de intens.
 Aduncea nu a fost stare esențială.
 A fost... Te-ai dus spre stare esențială, dar ceva nu ti-a
 dat voie
 să intri în abisul ăla.
 Poate era o frică, poate era o vinovăție, ceva, habarnam ce
.
 Dar până nu ajungi la gradul de intensitate pe care să-l
 numești, sinonimul meu, tu poate ai alt sinonim,
 copleșitor, nu ești încă la maximul a ceea ce îți dă proces
ul ăsta.
 Deci, când efectiv ai senzația că nu mai poți să te miști
 doar ca să stai să savurezi starea,
 atât de intens e punctul final.
 Efectiv zici, stai, stai, stai, stai, nu mișca nimic.
 Știi? Că vreau să savurezi starea, atunci ești în starea es
ințială.
 Altfel, ești în procesul de abstractizare,
 Părțile se maturizează, lucrurile se rescriu, procesul core
 transformation își urmează cursul.
 Și tu ți iei resurse de la nivelul de abstractizare la care
 ai ajuns.
 Se putea mai mult? Da, se putea un pas mai mult.
 Și am fost în acea stare, doar că la veri mai respectivă nu
 știam despre ce este vorba.
 Am trăit-o înainte cu vreun an de zile.
 Starea esențială, dar nu în core transformation.
 Perfect, da, super.
 În core transformation este o metodă care îți permite, când
 vrei tu, să intri în starea esențială.
 însă trebuie exersat procesul acesta,
 prin care tu singur,
 poți să faci singur,
 și eu vă recomand lucrul ăsta,
 să comunici cu partea până acolo
 unde gândirea obișnuită nu mai poate urca.
 E ca și cum noi stăm la baza muntelui
 și fiecare întrebare ne duce tot mai sus în vârful muntelui
.
 În momentul în care am ajuns sus în vârful muntelui,
 acolo am atins cel mai inalt grad de abstractizare.
 Abstractizarea de fapt ce inseamna?
 Inseamna ca conceptele respective sunt atat de metaphorice
 incat mintea nu le mai poate apuca.
 Si mintea in momentul in care nu mai poate apuca ceva, se
 dezintegreaza.
 Cand ramand fara minte, traiesc starea eului.
 Treiesc eul de dinainte de a obține, de a învăța, copil fi
ind, limbajul.
 Când nu mai am cuvinte, mintea doar stă, se oprește.
 Și ce rămâne în spatele minții, rămâne eul care trăiește st
ările esențiale.
 Când a apărut limbajul în mintea noastră, eu n-am mai trăit
 experiența.
 Eu am descris-o prin limbaj în mintea.
 A, asta este un trandafir. Am descris experiența prin lim
baj.
 Procesul de abstractizare mă duce înapoi în perioada aia de
 0 în an,
 când eu trăiam, nu gândeam.
 Nu gândeam o experiență, ci o trăiam.
 Aia e starea esențială.
 Senzația pe care o ai,
 când ajunge la starea esențială,
 este ceva de genul
 m-am întors acasă.
 Nu mai vreau niciodată să ies din starea asta.
 Dispare orice durere corporală,
 dispare orice senzație de
 a durat 7 ore tehnică.
 În momentul ăla zici
 sper să mă lasă să mai stau încă 20 de ore,
 să nu zică nimic ghidul.
 Asta e sentimentul care l-ai atunci.
 Trebuie un pic exersat și te poți duce acolo.
 Ideea este că probabil am fost... am avut așteptări.
 Da, așteptările. Ce face o așteptare? Ce înseamnă o aștept
are?
 Așteptarea înseamnă că creezi o scenă... Cu ce o creezi? Cu
 mintea.
 Crezi o scenă a viitorului.
 Și mintea zice, aici trebuie să ajungi.
 Dar cum o știe mintea?
 Păi ea trebuie mintea să funcționeze ca să păstreze scena
 vie.
 Deci nu pot opri mintea.
 Așteptarea face să nu pot opri mintea.
 De asta am spus, am fost in and out,
 adică a ieșit, am perceput-o ca o durere de nesustinere a
 coloanei,
 Starea despre care vorbesc amintimentia.
 Ce-mi place este ca n-ai renuntat.
 Te-ai dus sa-i stat pana la ultimul moment, pana a inchis
 astia sala.
 Mai un pic si va inchidea inauntru.
 Dar n-ai renuntat, ceea ce e foarte fain. Felicitari.
 Si te odihna asaara, cum spunea si Gabriel.
 E ok, da. Scopul este starea esentiala.
 Intentia a fost...
 Am avut vise matura asta, a fost o senzatie.
 M-am dărzit dimineață cu focul și claritate pe mine.
 Deși presupun că exerciția a fost atât cât am avut nevoie
 acum.
 Da, cât s-a putut acum și e normal.
 Nu înseamnă că de fiecare dată...
 Și dacă cineva dintre colegi au ajuns la stare esințială
 și îl fac peste o săptămâna exercițiu,
 s-ar putea data viitoare să nu ajungă la stare esințială.
 Înțelegi? Deci nu e tot timpul să întâmplă la fel.
 Dacă vin în... Una este când îl fac amvând de rezolvat un
 proiect la job, alta este când îl fac în timpul vacanței și
 nu am nicio presiune pe mine.
 O să vedeți, dacă îl faceți în diferite momente, o să se z
izați diferențe de unde ajungeți.
 Pentru că e mintea mai activă sau mai calmă.
 Ce facem, am înțeles, ieri am ales să merg pe linia mamei
 prima dată.
 și cu tată, tatăl a ieșit în față.
 Ce înseamnă că a ieșit în față?
 Asta a ajuns la ghid.
 Și am mers pe linia tatălui.
 A fost...
 Da, da, da, înțeleg, înțeleg.
 Nu e relevant.
 Adică îmi dau seama ce s-a întâmplat acolo,
 dar nu e esențial.
 Tu puteai să-i zici ghidului,
 nu, vreau să mergem pe linia mamei.
 Acolo a fost tot rațional, se pare.
 Possibil. A fost un conflict între rațional și inconscient.
 Nu, da. Mulțumesc tare mult.
 Dați voi... da. Ok?
 Mulțumesc mult de tot.
 Da, da, da, foarte bine.
 Îmi doresc tare mult să vă împărtășesc din experiența mea
 de ieri, de ghid.
 Pentru că a fost mult mai profundă decât cea de explorator.
 La un moment dat, împreună cu colegul meu, în partea a doua
, în exercițiul lui, când îi repetam stările ei esențiale,
 am simțit că suntem numai noi două deasupra întregii soli
 și la fiecare repetare...
 Cum se simte asta?
 La fiecare repetare am simțit în corp o energie care venea
 din crește până în tălbi.
 În prima dată am crezut că e un desconfort a poziției,
 după care s-a repetat de mai multe ori în acea repetare.
 Când spuneam cuvintele ei și îi repetam ei acele stările ei
 proprii,
 le simțeam în corpul meu.
 Și mi s-a părut atât de profund,
 încât atunci când am fost explorator nu am mai reușit.
 Oareși cum așteptam această stare,
 Acel flux în corp care n-a venit.
 Rețineți, orice tip de așteptare nu funcționează pe exerci
țiile care trebuie să oprească mintea.
 Pentru că așteptarea blochează oprirea minții.
 Deci nu mai permit minții să se oprească.
 Ok, dar ce am simțit eu acolo?
 Da, a fost ok, pentru că nu aveai așteptări despre asta.
 Senzatia a acea fizică, a acea energie, a acea emoție, a ac
el lucru care...
 Senzatia fizică este o traducere a stărilor interioare. Noi
 traducem stările, de fapt în limbajă NLP, să numește codare
.
 Codarea unei experiențe sau unei stări poate să fie o cod
are fizică, o codare cognitivă, mentală.
 O codez fizic spunand, bai, am o senzatie pe care o numesc
 sete, foame, gadilitura.
 Asta este codare kinestezica a unei informatii.
 Cand ii dau o denumire intr-un cuvant, aia e codare cognit
iva, ca i-am pus o eticheta mentala.
 Daca o simt fizic, este o codare kinestezica.
 În clipa în care îi spuneam stările esențiale, le simțeam
 ca le spuneam și pentru mine.
 Am simțit acea contopire ca și cum eram în tot.
 Erai în raport foarte bun.
 Mâinițumesc.
 Bogdan, sunt... Încă sunt în starea de ieri.
 La mine a fost iubire și pace.
 Și cumva se leagă...
 Toți ce am construit de anul cu vieță, am construit cu Hey
 Rope.
 Și acum am senzația că se poate altfel.
 În starea asta de... S-a simțit...
 Știți cum vă dați seama?
 Dacă ieri plecând de la curs, ajungând acasă, în mediul cu
 alți oameni,
 dacă au avut senzația că suntăți ciudat,
 ai zis, bă, dar ce ți s-a întâmplat?
 Ai ceva, ai pățit ce...
 Înseamnă că ai intrat în starea esențială.
 Pentru că, când ai experimentat starea esențială,
 pentru câteva ore, uneori câteva zile,
 nu te mai poți comporta ca de obicei.
 Cum te-ai comportat?
 E ca și când ai băgat ceva în vene, ai mirozit ceva
 și ești cumva în altă lume, pe altă lume,
 ești cu capul în nori.
 E unul din criterii.
 Efectiv nu ai cum să te rupi de stare aceea
 și să te comporzi normal.
 Vine o estompare lenta, vine estomparea aia, dar nu instant
.
 Adică nu, ba, gata, am ieșit, mă duc la cumpărături, mă duc
 să fac mâncare.
 Ceva nu poți, pur și simplu.
 Eu mi-am iuntesc în starea, ieșind din core transformation,
 din starea esențială,
 că dacă trebuia să fac ceva, rămâneam și savuroam în
 continuare starea.
 Așa ziceam, hai de cam...
 Ai, stai că trebuie să tai pâine.
 Ce faceam? Te ia în pâine.
 Deci cam asta era ritmul după ce ai intrat într-o stare.
 Indiferent de metoda prin care intri într-o stare esențială
,
 când ajunge în stare esențială,
 trăirea este una de...
 De ce caută aici?
 Cum am ajuns aici?
 Așa se simte, sunt confuz.
 Adică e o chestie...
 și s-a simțit ca acel sentiment de piele de găină,
 am simțit pe corp. Asta...
 L-am avut lacrimi, am văzut după aia că eram...
 Și interesant este că am ajuns acasă, fiimeu și nevastă mea
 mi-au luat o cană cu cel mai bun tată.
 Pur și simplu.
 Și am senzația că fac lucrurile cu delay, așa mă văd în
 slow motion.
 E în regulă.
 Ok. Mintea încă nu s-a activat la ritmul de dinainte de
 proces.
 Ok? E ok. E regula.
 Mersi.
 Bună dimineața. Eu nu știu dacă am atins o stare esențială.
 Nu e important la prima dată.
 Ok.
 Se exersează să recomandă să faci măcar de 6 ori pe ani
 core transformation.
 Sunt relaxată cu asta. O întrebare aveam, dar i-am ridicat
 mâna.
 Nu îmi este clar, dacă am ținut eu bine minte, ne-ai spus
 că putem face asta.
 Prima parte a exercițiului îl putem face singur.
 Și mie nu mi este clar, dacă eu îl fac singură,
 nu îl fac mai mult din minte, punând întrebări părțimele,
 Cât sunt în minte, pentru că și ieri am avut, deci în prima
 parte a exercițiului, am ajuns la o liniște.
 O liniște cum nu am mai trăit până acum, efectiv eram at
ente la corpul meu și totul tăcea, nu mai simțeam nimic, nu
 era absolut nimic.
 Te-a plăcut liniștea?
 Mi-a plăcut foarte mult, am rămas...
 S-a păstrat după...
 S-a păstrat liniștea, am ieșit din...
 Că n-a ajuns la stare esențială.
 Am ieșit din exercițiul cu...
 Asta a fost stare esențială.
 Am ieșit din exercițiu cu certitudinea că pe viitor, în nic
i o categorie, să zic așa, vieții mele, nu va mai fi
 struggle.
 Pentru că ai certitudinea că există liniștea în interior.
 Am certitudinea...
 Asta este starea esențială.
 Îți dă o cunoaștere despre cine ești, pe care nu ți-o mai
 poate lua nimeni ulterior.
 Deci, băi, am trăit liniștea asta, a venit din exterior să
 am schimbat ceva, nu.
 De unde? Păi dinăuntru meu.
 Deci, în orice situație o am în mine, da.
 Deci, cam așa se iest în starea. Asta e scopul tehnicii.
 Să descoperi în interior o resursă care nu-i condiționată
 de nimic din afară.
 Și tu ajungi să zici, păi, deci eu am chestia asta în mine
 și nu știam?
 E ca parabola aia cu țăranul sărac care dormea cu capul pe
 o piatră
 și după aia el de fapt își-a dat seama că piatră era un
 diamant.
 Dar nu avea nici pernă săracu.
 Dormea cu capul pe o piatră.
 Cam asta este.
 Iar legat de întrebarea ta, cum fac că mintea, uite domne,
 funcționează mintea
 și pun întrebările din minte,
 Pe masura ce tu abstractizezi si intratot raspunsuri mai
 abstracte ale parții, la un moment dat o sa vezi ca iti e
 din ce in ce mai greu sa pui intrebarea parții.
 Si in momentul in care iti e atat de greu sa pui intrebarea
 parții incat nu mai pui intrebarea parții, mintea s-a oprit
.
 Ala era si scopul.
 Deci crede-ma ca n-o sa continui sa pui intrebarea cand n-o
 sa mai poti sa pui intrebarea.
 Ok.
 Exact.
 Da, si nu mai conteaza.
 Deci mintea va merge
 pana poate sa tina ritmul,
 pana poate sa tina concretetia antrebarii.
 Dar cand mintea nu va mai intelege cuvintele,
 atunci oricum nu mai conteaza ce se intampla.
 Ca ai intrat in faza in care vrei sa intri.
 Înțelegeți? Există o altă tehnică de a opri mintea.
 Și o să vădeți cât de simplă e.
 Cu ochii încheiși îți repeti numele.
 Deci dacă stai cu ochii încheiși, deci, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
 Deci dacă stai cu ochii închii și zici, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius,
 Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius, Mar
ius, Marius, Marius, Marius, Marius, Marius
 și pierdea sensul.
 Te învintești?
 A făcut cineva chestia asta?
 Copiii fac lucrul ăsta pentru că intuiesc
 își dau seama că funcționează.
 Senzația aceea, când și-a pierdut sensul,
 de fapt s-a oprit mintia.
 Și acum fii atent.
 Cuvântul...
 Fii atent.
 Orice cuvânt pe care tu îl ai,
 ți-a fost explicat prin alte cuvinte.
 Adică fiecare înțeles despre ceva
 ceva are în spate alte cuvinte care explică cuvântul ăla.
 Cuvântul telefon are niște explicații date prin cuvinte.
 Cuvântul pâine are niște explicații.
 Există un prim cuvânt pe care ai construit toate explicați
ile numele tău.
 Când tu pierzi sensul numelui, ai intrat în stare esențială
.
 Dar ăsta ține de psihologia transpersonală, nu e introdus
 în NLP.
 pe tehnică asta.
 Da, și după aceea, acolo ajunce-o.
 În unele tabere o fac, o dau mai mult.
 De obicei la călătoria erouului, știu că am făcut-o, dar
 mai fac și la altele așa de distracție.
 Bună dimineața, Darian sunt.
 Ieri am reușit să facă exercițiul ca ghid,
 iar ca explorator nu am atins starea esențială.
 În schimb, nu m-am lăsat și a seară sau când m-am pus la
 culcare, am zis, vreau să fac exercițiul.
 Cumva nu mai reușeam să mă... nu mai mi-a duceam aminte ră
spunsul.
 Cumva intram într-o stare, apoi iar mă întund... dar ce mi-
am răspuns ca să mă intreb odată?
 Și la un moment dat am zis, gata, opresc exercițul și trec
use-l vreo 2 ore jumate de câte o să te am... am stat în
 starea aceasta.
 Cumva n-am simțit, nu știu cum să zic, vreo chestie deplină
 sau vreo...
 În schimb mintea mea nu mai funcționa, absolut deloc. Mi s-
a întâmplat să fac...
 Și cum se simțea asta?
 Nu știu. Nu era nimic. Era m...
 Și când nu era nimic, cum te simțeai?
 Nu mă simțeam, nu exista absolut nimic, nu știu.
 Și ce senzație îți dădea faptul că nu era nimic acolo?
 Nu știu.
 Când îți amintești senzația, acum, când te gândești la acea
 senzație, cum te simți?
 Sau cum te-ai simțit după ce ai întrărăpt-o lea două ore și
...
 Tiu că a fost liniște și simt ceva ce mă deranjea, că eu v
eneam din starea asta de liniște, că mă întorceam la întreb
are.
 Asta mi-o aduc în minte că mă deranjea.
 Te deranjea ce? Ce anume e?
 Mă deranjea că ieșam din starea aceea.
 Și trebuia să...
 Și cum era când erai în starea aceea? Cum era?
 Nu era absolut nimic.
 Îți plăcea sau nu?
 Nu era nimic.
 La modul foarte serios, nu îmi plăcea, era probabil ca aș
 fi cum eram mort.
 Ce descritu este o stare peste stările esențiale, peste
 cele 5 stări?
 Probabil că dacă aș fi fost mort și eram conștient că era
 mort, simțeam același lucru.
 Ce descri e Darian este o stare care este considerata peste
 cele 5 stari esențiale.
 Este o stare care se numește Rigpa în tradiția tibetană și
 eu descriu ca starea de vid din care pleacă totul.
 și o descriă foarte exact.
 Asta mi s-a întâmplat.
 Mulțumesc!
 Mulțumesc, dacă...
 Foarte bine, mai exersează.
 O fac cu siguranță.
 Foarte bine, da.
 Nu totdeauna o să o ajunge așa, în acest nivel.
 Uneori, să trăiești una din stările esențiale,
 dar stările esențiale
 duc către această stare de vid.
 De ce era acolo?
 Nimic.
 Nu stiu.
 Era o liniște, dar parca nu era nici liniște.
 Și da, așa e descrisă, spunând,
 dacă ai fi conștient de propria moarte, ai trăi această
 stare.
 Și tu exact așa-i zis.
 Și dacă n-ai citit foarte multe cărți despre budismul tibet
an,
 n-aveai de unde să știi frazarea.
 N-am citit absolut nimic despre budism și despre nimic.
 Mulțumesc!
 Un amir relaxant.
 Deci, vedeți, se pot accesa, pot să accesa niște stări
 foarte șmechere, foarte profunde.
 Cum?
 Nimic. E o stare care doar ea poate fi îmbunătăția, apro
fundată.
 are și ea câteva valențe. De exemplu, este denumită lumina
 clară, pentru că apare o senzație de lumină orbitoare.
 Nu apare de la început, dar apare o senzație de lumină orb
itoare.
 Însă nu o percep inițial în toate aspectele ei, pentru că
 mai sunt impurități ale minții,
 care cași cum ar fi mai sunt niște nori pe cer și ălea obst
rucționează lumina clară.
 Dar este una din stările profunde.
 Eu am frica de vorbit în public și nu mai am, da.
 Hai să vedem.
 Și, înțeles că, datorită lui Cristina, îi mulțumesc foarte
 mult.
 După două ședințe de trezire așa...
 foarte bine.
 M-a adus puțin cu picioarele pe pământ
 și am făcut ca și scop să am mai mult curaj.
 Și am ajuns, cred că, la stare inițială de iubire.
 Ok. Cum ai simțit-o?
 A fost prin ceva diferit față de alte momente de iubire din
 viața ta?
 Da, cred că n-am simțit-o niciodată.
 S-a dus până în mâini, picioare, fielile...
 Ai simțit că tu ești iubită, că tu oferi iubire sau ambele?
 Cum era...
 Ambele. Ambele.
 Am simțit și că sunt iubită și că pot să o feri.
 La maxim.
 Că ești iubită de cineva?
 Cred că și de partea mea și de...
 Nu ne-a parat de cineva.
 Ok. Deci era o senzație de iubire fără să știi că vine de
 undeva anume.
 Aia e starea esențială de iubire.
 Da.
 Când ai simțit senzația aia de iubire, ai simțit fericire
 în timpul stării alea de iubire?
 Te-ai bucurat? A fost ceva de...
 Îmi place sentimentul ăsta de iubire sau...
 A, e iubire.
 Nu, era imens. Nu am avut niciodată asemenea de...
 Asta e starea esențială. S-a păstrat, când ai ieșit din ex
ercițiu, o senzație de plutire?
 Sigur, sigur.
 Bun, mersi.
 Mulțumesc și eu.
 Fălicitări. Așa e descris o stare esențială.
 Da, nu știu, cine are microfonul?
 După lupte seculare...
 O să-mi spun experiența și de ghid, dar și de explorator.
 Am fost primul oră ghid.
 Am luat și o mică pauză până să ajungem pe linea maternă și
 paternă.
 Și vreau să zic că atunci când eram la baie, se învârtea to
ată baia cu mine, când eram ghid.
 Adică am pus atâta energie și tot.
 Fărți-o învețările.
 Și când am ajuns să fiu explorator, mi-a luat de vreo trei
 ori să încerc să încep exerciția,
 pentru că nu puteam efectiv să intru, mă sufocam, respiram
 foarte greu.
 Totdeauna când încercăm, facem de mai multe ori, că ne înto
arcem în punctul de cerc, de unde am pornit.
 Respira în greu îmbătea inima ca dracu.
 Știi cum îi bate inima dracului?
 Nu.
 Nici o expresie nu e întâmplător folosită.
 Faptul că ai folosit expresia asta e foarte interesant,
 pentru că dracul este umbra noastră.
 Pentru ce? Dacă ți-ați bate inima în ritmul umbrei tale, e
 foarte fain.
 Pentru că înseamnă că tu ești pe cale de a scoate la supraf
ață lucruri din umbra ta.
 Umbra noastră conține în interiorul ei atât lucrurile pe
 care le respinge,
 dar în Umbra noastră sunt rădăcinile celor mai valoroase,
 celor mai frumoase lucruri din viața noastră.
 De acolo, Umbra este izvorul atât a întunericului, cât și a
 luminii.
 E cel mai important lucru din viața noastră.
 Noi nu avem altceva de făcut decât să ascultăm bătăile in
imi umbrăi noastre.
 Ceea ce tu ai început să faci, spunând că îmbăteai inima ca
 dracu.
 Ceea ce mi se pare fabulos, foarte tare.
 Inițial găsism un scop pentru care să lucrez, dar după ce
 am simțit că nu ăla era scopul
 și oricum m-am mutat în trei locuri diferite.
 Cum ai simțit asta? Ai zis că am simțit asta?
 Nu am reușit că puteam să continui să zic...
 Și cum se simte?
 Preluați, dacă e să învățați ceva de la mine, învățați aten
ția pe cuvinte.
 Când tu ai zis, am simțit că nu e ăsta, vreau să știu cum
 ai simțit asta.
 A fost ca un răspuns, nu... Era o barieră acolo și mi-a ven
it în cap un alt răspuns.
 Ce ține o barieră acolo?
 Nu puteam să continui, era un gol în față.
 Ce anume te oprea?
 Nu mă oprea nimic, dar simțeam că nu...
 Nu mă oprea nimic. Dacă nu mă oprea nimic, de ce m-am oprit
?
 Pentru că nu mai primeam răspunsuri și știam că nu era
 starea esențială.
 Mi se puneau întrebările, adică ce îți dorești mai valoros
 pentru mine,
 nu mai venea al răspunsul, dar nici nu simțeam că ăla e.
 Dar mi-a mai venit altceva pe care am durit să lucrez.
 și când am început să lucrez, acolo am simțit că am început
 să-mi dau drumul la emoții.
 Am o surprinză pentru tine.
 Mă trebuie să lucrezi pe ce ai început inițial.
 Pentru că nu e întâmplător că ai început să lucrezi pe acel
 ceva.
 A fost cineva în tabăra de vise? Ce am ținut tot de curând?
 Două persoane.
 Păi nu mai erau locuri de aia, nu îmi știu de aia.
 Unul dintre metodele cheie ale taberei a fost să lucrez
 constelații sistemici, în care am adus elemente din vise.
 Un element foarte important într-una din constelații, o met
odă de constelația visului, a fost să aduci lucrurile din
 visul tău care sunt cel mai puțin importante în visul tău.
 Dacă povestește în visul, tu o să împovestești visul cu ele
mentele importante ale visului tău.
 Elementele mai importante sunt elementele pe care le ignori
 din visul tău,
 care au cea mai mică importanță în visul tău.
 De ce sunt importante acele lucruri?
 Pentru că subconștientul tău le ține în plan secundar.
 dar, de exemplu, nu știu, ai visat că te-ai întâlnit cu pri
etenul tău cel mai bun
 și ai visat visul.
 Știi ce era important că o adevărat acolo? În ce era încălț
at.
 Dacă nu ți-a duce aminte, asta spune că era important.
 Ce nu ți-a duce aminte este mai important decât ce ți-a du
ce aminte.
 Mulțumesc, Andreea.
 Pentru subconștientul nostru, lucrurile importante sunt
 cele pe care le dăm la o parte.
 Conștientul nostru observă și ține și scoate la suprafață
 lucrurile pe care le poate el gestiona.
 Cele pe care nu le poate gestiona, care au mai multă traumă
, mai multă informație,
 mai multă transformare,
 le blochează și le minimalizează și te face să le uiți.
 Păi te întreb...
 ce anume nu e important pentru mine în chestia asta?
 Oricând, și în viața ta de zi cu zi, ce nu e important?
 Păi nu e important că pe lângă mine a trecut o mașină verde
.
 Ăla e lucrul important.
 Da, pentru că mintea noastră conștientă
 crește importanța în mod artificial
 exact pe ce poate ea să gestioneze.
 Dar gradul ei de a gestiona este foarte mic.
 Și pune ca irrelevant
 lucrurile de care nu-i capabilă să se ocupe.
 Însă, alea sunt cu adevărat valoroase pentru noi.
 În cazul Alexandrei, ea a zis,
 dar nu e important să lucrezi pe chestia asta, deși cu aia
 a început.
 Faptul că a început cu acel lucru, mi arată că era
 important,
 dar ați văzut moduri de codare, barieră, gol, nu primești
 niciun răspuns,
 faptul că nu primești niciun răspuns îmi spune că e esenț
ial de lucrat acolo.
 Înțelegeți?
 Bineînțeles că a procedat bine că a schimbat și a mers mai
 departe,
 dar acum doar sfatul meu de dinozauri bătrâni este să reia
 procesul și pe prima intenție pe care a avut-o,
 pentru că acea prima intenție a fost o informație venită
 din subconștient.
 Gândirea sistemică zice lucrurile importante și lucrurile
 neimportante sunt la fel de importante.
 Să-i da schimbarea de paradigmă nivelului de master.
 E complet diferit de ceea ce înseamnă practitioner.
 Constelația cu ce nu era important a fost cea mai de efect.
 Au fost puterinice și cele în care am băgat
 hai să vedem, ce ți amintești important din vis. Asta, asta
, asta.
 Dar când am făcut constelația cu ce nu era important, aia a
 fost cea mai de impact.
 De ce?
 Lucrurile neimportante conțin în ele mult mai multă informa
ție,
 atât de multă informație încât mintea conștientă nu poate
 gestiona și o lasă la o parte.
 Zice, o să mă ocup mai târziu.
 Peste un an, doi, trei.
 Când pot.
 Am închis paranteza, dar am vrut să vă adaug această
 perspectivă,
 pentru că ține de acest nivel de master.
 Continu-te, rog.
 Voi continua și pe ceea ce mi-ai recomandat,
 ca mai simt sa continui.
 M-am mutat in cele din urma, in masina, ca sa simt sa am
 liniste,
 ca am o provocare in ceea ce prive sunetele din jurul meu,
 fii el cat de mic o fi.
 M-am chinuit nuca mult, mi-a fost incredibil de greu sa ma
 detasez si de ganduri,
 dar in momentul in care as fi venit...
 Stiti ce-ti propong, sa nu te mai chinui, sa le accepti.
 Doamne, dar am fost atat de nervosa.
 Vind gânduri, ai de capă, sunt și sunete.
 Mama mia, cât vorbesc, colegii, când nu știu ce.
 Accep toate astea. Sunt în regulă toate care vin spre mine.
 Și gânduri, ok, vin și gânduri.
 Sunt nori pe cer, sunt nori pe cer.
 Eu nu mă uit la nori, mă uit la soarele printre nori.
 Nu aștept ca să mă bronzez, nu aștept să nu fie nori.
 și aștept momentele în care soarele pătrun de printre nori.
 Și mă concentrez pe soarele care pătrun de printre nori.
 Nu zic, eu nu o să mă bucur de soarele acelea care pătrun
 de printre nori, pentru că sunt nori.
 Bucură-te de cât...
 de câtă lumină, de câtă liniște este.
 Nu căuta să fie toată liniștea acolo.
 Adică...
 Tu ai trăit o stare de nervozitate că era gălăgie în sală,
 că erau agitații în mintea ta.
 Tăr în același moment, în același timp, erau mici secunde
 de liniște în mintea ta.
 Pentru aia merită să faci exercițiu, nu pentru a aștepta ca
 universul să-ți facă ție liniște, că nu o să-ți facă.
 de asta.
 Intreasem in exercitiu, mai veneau ganduri,
 si eram, mama, trebuie sa-mi vina camera aia pe care mi-am
 luat-o,
 sau ca nu stiu, si dupaia eram, stai, hai, hai liniste, st
ete,
 hai, continu exercitiu. Si, surprinzator,
 n-am avut o parte, ci doua parti.
 Prima parte a simtit,
 a avut infinitate,
 ca sentiment, suesential.
 Cum s-a simtit?
 Nu exista cat de grade comparatia.
 Nu pot sa-l pun ca...
 Ce a schimbat in tine momentul in care ai trăit senzatia
 aceea de infinit?
 Infinitul e de fapt a cincea stare, aia de conexiune cu tot
ul.
 Nu gândi, nu gândi.
 Am simtit ca m-am transformat in vant.
 Și că în momentul în care...
 Ăsta este codarea, traducerea cognitivă a ceva imposibil de
 vorbit, de exprimat.
 Și atunci găsim moduri prin care exprimăm ceva imposibil de
 exprimat.
 Deci m-am transformat în vânt.
 Adică deodată în exercițul pluteam prin tot ceea ce îmi sp
uneam, o roteam.
 Efectiv nu era mers.
 Și sentimentul care era? Era fain, era tensionat?
 Cum era?
 Era fain. Foarte fain.
 S-a păstrat după exercițiu?
 Cu siguranță. Când am ieșit din exercițiu,
 simțeam căplutez, simțeam ca și cum am ieșit,
 tocmai ce am ieșit de la...
 Felicitări.
 ... de la mama de burtă, să zic așa.
 Da, brau.
 Cel de-al doilea...
 A fost și...
 Mai există un criteriu la stările esențiale,
 sentimentul de întoarcere acasă,
 ca și când așa trebuia să fie lucrurile.
 de familiaritate.
 Ceva de genul... Băi, e deosebit,
 dar în același timp parcă... Parcă îl știu de undeva.
 Veu a apărut senzația asta sau n-a fost...
 clar? Ok.
 Bun, mulțumesc, Alecsan. Mărții.
 Mai am un pic.
 Te rog.
 Te rog.
 Cea de-a doua parte a mea a fost foarte nervoasă, cum să z
ic. Era foarte...
 cum era pe modul
 eu nu am reușit să reușesc, de ce să reușești tu să atingi
 infinitul?
 Și era în exteriorul meu.
 Partea nu are trebă să trăiască starea esențială,
 ea doar vrea pentru noi să trăim starea esențială.
 Nu, era acolo ceva.
 Și...
 Ghidul m-a ajutat să...
 Să-i dai ce are nevoie.
 Da, era în exteriorul meu și, fără să-mi dau seama, a ajuns
 în interiorul meu,
 și am atins încă o stare care are legătură cu prima, aceea
 fiind de sunt totul.
 E aceeași.
 Simțeam…
 E aceeași, e aceeași stare.
 Prin alte cuvinte.
 Când zici infinit, nu zici tot.
 Da.
 Celălalt lucru.
 Și era pur și simplu sentimentul, nu simțeam, hai să zic, o
 fericire de nedescris sau nu vreau să plâng,
 dar eram...
 Simțeam că eram peste tot.
 E simțit, care e esințial.
 Și oricum vedeam culori, eram cu ochii închis și vedeam roz
, vedeam...
 Mulțumesc. Hai să-l lăsăm și pe altcineva.
 Uite-n spatele tău.
 Și după aia acolo...
 Bună, Marius, mirele-a sunt.
 Am lucrat pe frica de moartea mamei
 și...
 Nu știu ce s-a întâmplat, dar în momentul în care m-am dus
 pe linia...
 mamei...
 Și am ajuns la momentul concepției mamei. Și am văzut bunic
ii.
 Am început să plâng instantaneu, foarte tare.
 Cea cea cu unii sunt sentimente extrem de puternice că tre
buie să plâng, să iasă.
 Foarte bine, da.
 Și am început să tremur și am intrat ca într-o stare epile
ptică.
 Deci, efectiv, nu mi-am mai putut apți.
 Sensația a fost de frig. Foarte puternic.
 Deci somatică. Am simțit ceva foarte puternic.
 M-a marcat.
 Deci, că încă sunt marcată și încă simt frigul ăla.
 și mi-a venit în cap să o întreb pe mama când a ajuns acasă
,
 dacă era fric când...
 înainte să se nască ea.
 Mama e născută în 39,
 deci anul în care a izbucnit a II. la Război Mondial.
 Eu nu știu ce au trăit oamenii aceia,
 care aveau 18 ani, 17 ani s-au căsători și au făcut primul
 copil.
 Chiar nu știu, nu am informațiile astea.
 Dar au venit cumva și m-au marcat foarte profund,
 și nu știu ce să fac cu ele, agumâncă-le mai simt în corp.
 Nimic, dă-le acestor emoții starea esențială.
 Mă interesează prima etapa aia în care, întrebând partea,
 te-a dus până într-o anumită stare.
 Unde ai ajuns acolo?
 Pentru că aia e resursa care, dacă tu o aduci în momentul
 conceperii, reglează emoțiile acestea pe care le descri.
 Niu știu dacă am reușit să aduc acolo. Așa puternic am fost
.
 Foi să faci acasă când ai timp, te duci și zici, ok, am fr
ică asta de moartea mamei.
 Nu este o construcție conștientă pe care o vreau, înseamnă
 că o parte din mine generează această frică.
 Ia, hai să văd ce își dorește, ce vrea partea asta din mine
.
 Zici, ok, îmi dau seama că tu, uite aici, ești în interior
ul meu și creezi această frică de moartea mamei.
 Ce îți dorești tu pentru binele meu?
 Păi îmi doresc să nu pierzi iubirea mamei.
 A părut răspunsul ăsta la un moment dat?
 A părut că nu vreau să fiu singură.
 Bă, ok, perfect. Nu vreau să fiu singură.
 Nu ai vorbit cu partea.
 Nu ai vorbit cu partea, ai fost rațional.
 De-aia nu ai ajuns în starea esențială.
 Am ajuns în starea de a dori să fiu completă.
 Nu a fost starea esențială, pentru că nu ai vorbit cu parte
a.
 Nu te-ai conectat cu partea în momentul în care răspunsul
 este
 nu vreau să fiu singură.
 Partea ar fi răspuns în felul următor.
 Îmi doresc pentru tine să nu fi singură.
 Pentru că partea vorbește despre tine.
 Când vorbesc eu, eu vorbesc formulând la persoana întâi.
 partea va formula la persona a doua.
 Oricand raspunsurile-mi vin la persona a intai, inseamna ca
 sunt date de mintea mea.
 Inseamna ca eu nu sunt in subconscient.
 Partile noastre exista in subconscientul nostru.
 Adică eu le pot accesa doar în transă.
 În transă înseamnă că eu cred în intrarea asta în lumea sub
conștientului.
 Când nu intr în lumea subconștientului în starea aceasta de
 transă,
 partea nu există.
 Ea este o poveste.
 Mă întreabă fică mea, de aia există moș Crăciun?
 Și eu zic, există în lumea lui Moș Crăciun.
 Zice, Păi, Tatii, n-am înțeles. În lumea noastră există.
 Zic, nu, în lumea noastră nu există, dar în lumea poveștil
or există.
 Păi și există o lumea poveștilor?
 Zic, da, uite de câte povești există. Înseamnă că există o
 lumea poveștilor.
 Înțelegeți?
 Ori dacă eu nu-mi dau voie să intră într-o lume a metaforel
or,
 cu conceptul de parte, eu să-l gândesc prin rațiune.
 Parte pentru mintea rațională înseamnă ficatul, stomacul, r
iniciu, inima, adică o bucată de.
 nu funcționează pentru că subconștientul nostru are nevoie
 de metafora părții,
 nu de obiectul în sine.
 Nu există un obiect, parte.
 Și atunci îmi dau seama că sunt în lumea asta a metaforelor
 când exprimările sunt metaforice, când exprimările sunt ven
ite de la parte.
 Dacă tu zici, acest dorești tu pentru binele meu, îmi dores
c să nu mă simt singură.
 Asta este dorința mea, dorința părții.
 Păi da, dar partea sunt eu.
 Da, partea ești tu, dar nu în subconștient.
 Când ești în subconștient, partea și cu tine sunt două
 entități.
 Când sunt în conștient, mintea se uită și zice,
 partea e tot eu, da, e tot tu, dar ești în conștient.
 Eu trebuie să fiu în subconștient, acolo unde părțile sunt
 entități distincte.
 Și totuși am avut sentimentul de stare esențială,
 pentru că am ajuns cumva la conectare, la întregime,
 completitudine.
 Acolo am ajuns.
 E foarte bine.
 Am simțit ca o ieșire din corp.
 Efectiv nu mi-am mai simțit granițele corpului.
 Nu mi-am mai simțit corpul deloc.
 Super.
 Absolut deloc.
 Și a fost o senzatie extraordinară.
 Și a fost o senzatie de plăcere, de bucurie sau de teamă?
 De eliberare de orice.
 Ai mai fi vrut să se continue?
 Da, da.
 Ok, super.
 Înseamnă că la un moment dat, mulțumesc.
 Înseamnă că la un moment dat s-a făcut switch-ul și a înce
put să comunici cu partea.
 Da.
 În timpul procesului de a pune mai multe întrebări, lucrur
ile pot să se reașeze.
 Adică să ajung să, dacă la început să fiu conștient, pe
 parcurs să mă duc în starea aia de transă hipnotică și să
 pot să...
 Da, că au fost mai multe scopuri ale părții și au și unele
 definite, ce liniște.
 Deci, de ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 De ce nu puteți să facă?
 Conexiune sau completitudine.
 Ori partea a dus-o chiar în această direcție.
 Doar că la un nivel abstract era rezolvarea.
 Starea interioră era soluția, rezolvarea.
 La un nivel rațional și exterior era frica ca pierde ce?
 Ce are ea având-o pe mama și va lipsi dacă dispare mama?
 Că conexiunea.
 Întregul, eu, mamă.
 E un întreg între eu și mamă.
 A pierdut, a dispărut mama, a dispărut întregul.
 Înțelegeți?
 Starea esențială, de fapt trăind-o, îi spune,
 da, dar tu ai întregul în tine.
 Și prin asta rezolvi.
 Da.
 Da.
 Acest întreg,
 eu, mama, este întregul.
 S-a rupt întregul,
 eu mă simt singur.
 Mă simt fără...
 Și vine starea esențială,
 în core transformation, care ţi aminteşte
 și zice, stai o secundă,
 eu am sentimentul de a fi întreg
 indiferent că există cineva
 cu care să fiu întreg
 sau nu există cineva.
 De ce crezi că căutăm relație de cuplu?
 Pentru că relația este un simulacru exterior al întregului
 pe care nu suntem în stare să-l găsim în interior.
 Și caut personajul din exterior care să-mi dea sentimentul
 de întreg.
 Ok?
 Ori, trăind în interiorul meu sentimentul de întreg,
 Eu nu mai am neapărat nevoie de celălalt.
 Și ce se schimbă?
 Începe să apară iubirea.
 Cât timp eu am nevoie de tine ca să mă simt întreg,
 eu încerc să găsesc, subconștient, mici elemente prin care
 să te țin legat de mine.
 Nu îți dau voie să.
 Vreau să știu cum gândești.
 Se ziceze începe presiune pe celălalt.
 Când eu descoper în mine sentimentul de întreg,
 te pot iubi
 așa cum ai tu nevoie să fii iubit.
 Nu cum am eu nevoie
 de la tine.
 De bea atunci se naște sentimentul de iubire
 în relația de cuplu. Până atunci nu apare.
 Nu e iubire.
 Când eu vreau ceva de la tine, nu e iubire.
 Iubirea implică eu pot să-ți dau.
 Deci, sentimentul de iubire
 în psihologia transpersonală, de exemplu,
 se spune că apare doar când individul
 știe cine e.
 Își cunoaște Eul. Ce înseamnă să își cunoaști Eul?
 Să trăi stările esențiale.
 Altfel, nu există iubire în într-o relație.
 O să facem în tabăra de relații de cuplu,
 o să facem practic întoarcerea la sentimentul Eului,
 astfel încât să pot să păstrez, să mențin în relațiile de
 cuplu sentimentul ăsta de iubire.
 Se mai întâmplă ceva foarte interesant.
 Persoane care nu reușe să intră într-o relație de cuplu,
 nu reușe să intră într-o relație de cuplu sau să mențină
 relația de cuplu,
 pentru că sunt atât de deconectați de propriul eu,
 încât celălalt pleacă de acolo.
 Deconectarea aia de propriul eu
 și menținerea doar în procesele mentale conștiente
 te face să fii rupt de esența ta.
 Ori, la nivel inconscient,
 celălalt, partenerul, când vine spre tine,
 spre persoana deconectată,
 pe un nivel intuitiv, simte deconectarea ta și știe, la un
 nivel profund,
 fără să poată să pună în cuvintea asta, știe că tu vei fol
osi persoana sa pentru sentimentul acela de întregire.
 Deci nu va putea primi iubire de la tine.
 Va primi ce? Doar cereri de ești al meu, a mea.
 Înțelegeți? Mecanismul.
 Și acum construiesc nouă tabără,
 pornind de la aceste principii.
 O să fie...
 Da, tot în Grecia,
 din 29 august până în 4 septembrie,
 ceva de genul ăsta.
 Dar atenție, vă zic vouă acum,
 Eu, in doua saptamani, o sa incep inscrierile.
 Intr-o saptamana o sa se ocupe locurile.
 Deci, daca...
 Da...
 Nu acum, dar daca vreti, o sa vorbesc cu colegi in pauza,
 sa vad ca o trebuie sa o sun pe colegia mea, sa vedem cum.
 Cea de vise încă nu am planificat-o, o să fie și aia, dar
 încă nu e planificată.
 Nu știu să vă zic când.
 Nu, nu, nu. O să... În tabăra de vise, în tabăra de vise,
 facem altceva.
 Deci tabăra de vise este finalul unui curs despre interpret
area viselor.
 Vrem să-l ținem în toamnă, dar nu am timpul necesar.
 Adică trebuie să găsesc când.
 Tabăra este pentru cei care au făcut cursul și care vor să
 lucreze cu visele.
 Adică te învăț în tabără cum să folosești informații din v
ise ca să ajuti oamenii.
 Nu știu. O să-l fac, dar nu știu când. Încă nu am tot
 calendarul.
 mi-e greu să-l vizic de acum,
 dar o să vedem cum facem.
 Bun, da.
 Ok, hai să mergem...
 Rătui, vrei făcut o pauză, da.
 Însă, am o rugăminte.
 Pentru că astăzi e 8 martie,
 vreau doar să discutăm
 niște simboluri
 ale zile de 8 martie,
 dar as vrea sa le discut doar cu doamnele, daca se poate.
 Deci ca, yes, avem liber!
 Nu stiu!
 Acuma, daca au plecat, au plecat. Ce sa zic?
 Da, nu, stai acolo.
 Uite, așa, cătinel, cătinel.
 Succes!
 Ce înseamnă simbolul de 8 martie?
 Pentru că noi, bine,
 știm cu toți povestea de ce 8 martie,
 de ce a fost aleasă această zi.
 Dar simbolul din spate putea să fie orice altă zi,
 însă simbolistică vine din simbolurile arhetipurilor.
 Ce sunt aceste arhetipuri?
 Păi, arhetipurile sunt structuri profunde din inconstientul
 nostru
 care sunt identice la toți oamenii.
 Deci, e ca și când inconscientul nostru, la baza lui, de
 unde începem noi să ne formăm ca oameni, e identic la toți.
 De aia, uneori avem vise comune, de aia uneori gândim într-
un același fel.
 De aia, tiparele de personalitate nu sunt un infinit de tip
are de personalitate, ci seamănă între ei oamenii,
 chiar dacă sunt din culturi diferite,
 seamănă între ei.
 Există patru asemenea tipare
 care amplifică feminitatea,
 care sunt caracteristice feminității.
 Suția mea Simona ține tabere despre feminitate,
 pe archetypurile feminine.
 Și elementele cheie ale acestor archetypuri feminine,
 Dacă vreți, vile zic. Sunt câteva.
 Deci, este, cum ziceam, ca rădăcină din care se manifestă
 feminitatea,
 este așa, femeia mamă sau regină.
 Se mai numește femeia mamă sau femeia regină.
 Ca atitudine, este energia protectoare.
 Culmea, tu zici, bun, dar asta nu înseamnă feminitate.
 Ba da, înseamnă chiar feminitate.
 protecția respectivă, îndreptată către cine?
 Îndreptată către mediul din jurul ei, indiferent că-i copil
 sau partner.
 Sentimentul acela de protecție rămâne.
 După aia, este femeia războinică, amazoană.
 E echivalentul feminin al războinicului, ok?
 Amazoană.
 Diferența între regină și amazonă este că regina este cea
 care protejează prin prezență
 pe când amazonă este cea care este foarte activă.
 După aia mai este iubita și mai este fascinatoarea.
 Cele patru tipare dau de fapt energia feminină completă.
 Și voi de la colegii voștri, primiți încă un cadou de 8
 martie.
 Mâna sus, cine n-a primit încă?
 Iubesc, ca-i sunt atunci
 Asfaltă-mă puțin, deci...
 Tu ești frumoasă chiar și când te vezi urâtă
 Că nu-ți stă bine pără sau când ești posomărută
 Chiar și atunci când zici că pap nu-mi gândești un pic de
 burtă
 I-o spun că nu te ingreșea, tu spui că mișinii întri în de
 râdă
 Uite, mă jur că așa te văd eu, picat sau tabla
 Nu-ți uzic la ștau, mă jur cum o fi mai rău
 Dacă ar fi să mă întorc în timp și să mai pot să aleg din
 nou
 Te-aș alege tot pe tine, nu e alta, mai mișto
 Cum te-a făcut mama ta?
 Natura, n-ai nevoie de-a-mi sepa
 De-a-mi iubesc, de exact a-sa
 Cum te-a făcut mama ta?
 Afară, aveți și o surpriză dulce, fetelor!
 Te iubesc, acceptă-te-așa
 De ce cauti în oglinda locul care te rănesc
 Când frumusețea ta e în ochii celor care te iubesc
 Și te iubesc femeie nimic n-a schimbat
 Cum nu te-am zis pe mama mea De cand am iubirea ta
 Ce frumoasa esti asa Cum te-a facut mama ta
 Mama ta, natura de noi nevoie de ceva
 Te iubesc exact asa
 Cum te-a facut mama ta?
 Te iubesc exactat, ştia.
