 Muzica
 Bun, bine ați revenit.
 Ultima parte, cred, ba da, e ultima, a zilei de azi.
 Deci partea 3 a modului 2, ziua 1, Master 2025.
 Mercur Retrograd. Nu? Acum? Nu e?
 S-a terminat? Abarnam.
 A țărit toți cunoscot că mai lasați-mă.
 E tot ce știu despre astrologie, este că atunci când este
 lună plină nu prea dorm.
 Și e nervant. Atât. În rest, I don't care.
 Bun. Sst. Hai că v-am pornit.
 Întrebare pentru voi. Nu că ați avea foarte mult de ales,
 dar trebuie să fiu politicos.
 Asta zic.
 Va reamintesc ca avionul meu unezboara la ora 6 sau 6.00,
 deci va fi nevoie sa plec la un 4.00, 4.00 cu pi s-ajung la
 Otopeni.
 Deci o sa ramane, nu mult, putin peste ora 6.00, daca stai
 si voi.
 Acum, acolo fi 7.00, cu 8.00, vedem, nu stim.
 Dar, nu glumesc, la modul serios, doar ca sa stiti sa o
 stam un pic peste ora 6.00,
 pentru ca amine sa plecam undeva in propuniu maxim 4.30.
 Suntem ok asa? Cool.
 Cool. Bine, Chris...
 Aia zic, nu e ca așa cum a fost, dar vreau...
 Eu vreau să mă țin de...
 că, hey, eu v-am zis.
 Ia-s zice-ți!
 Te rog, Chris.
 Nu, era vorba de curaj,
 ceva de gen, clara,
 și mie mi-a folosit, în parcursul meu,
 de exemplu, să pun focus-ul
 numai pe
 proces sau a trece prin, a face ceva
 si sa dilitez rezultatul.
 Complet.
 Sa dilitez. I-ai dat peste cod, lu' Stefan.
 I-a sarit codul.
 E nou si pentru mine, dar eu ma datez repede.
 Da, da, da.
 Multumesc. Sunt de acord cu tine.
 E foarte important, Clara, apropo si toți celati care aveti
 asta
 in prioritati de a testa si a exerza.
 uneori e foarte important să facem diverse procese
 sau lucruri, sau să ne expunem în orice fel de formă unui
 provocări,
 doar de dragul provocării nu neapărat de dragul rezultatul
ui,
 pentru că de foarte multe ori noi acceptăm și adică stăm
 reactivi
 în loc să testăm, pentru că ne gândim foarte mult la rezult
ati.
 Și foarte bine aprecizat Cristina și mulțumesc pentru asta,
 de foarte multe ori reușim să ne antrenăm și să ieșim din
 reactivitate,
 făcând ce știm că ar fi bun, potrivit și eficient pentru ps
ihicul nostru,
 adică să ne călească pe românește,
 nu neapărat pentru rezultat pe care l-am vrea să-l obținem.
 Vreți da un exemplu.
 Să ridic mâna mai des și să vorbesc sau să pun o întrebare
 într-un grup de tip public speaking,
 nu pentru că am ceva de câștigat din asta,
 ci pentru că îmi exercez eu atitudinea interioră
 și îmi scade mi-a anxietatea de vorbind public.
 Adică de dragul procesului,
 în ce scuze, nu de dragul rezultatului,
 nu urmări neapărat ceva.
 Și atunci, da, scade anxietatea când vorbim de curaj,
 vom avea mai mult curaj,
 un scop anume.
 Ci ridic mana sau accept o provocare
 doar pentru ca vreau sa trec prin asta
 si sa zic ca am facut-o. Da? Sa zic ba, am bifat-o,
 e facuta si asta. Bine, urmatorul filtru,
 inainte sa facem un exercitiu,
 urmatorul filtru
 se numeste Directia de motivatie.
 Directia de motivatie.
 Primul a fost nivel de motivație, da?
 Primul tipar de metaprogram a fost nivel de motivație.
 Al doilea se numește direcția de motivație.
 Și este unul din cele mai folosite inclusiv în marketing,
 și îți recunoaște extrem de ușor.
 Și anume,
 înspre-dinspre.
 Înspre, din spre, așa se numește.
 Înspre ceva,
 adică vreau să obțin ceva,
 vreau să bifez, vreau să, nu știu,
 ating o anumită performanță sau rezultat,
 sau din spre durere,
 frustrare,
 sau ceva ce nu-mi convine, din spre ceva ce nu-mi convine,
 asta e un tipar, sau în spre ceva ce îmi doresc.
 Și să vă explic.
 Din perspectiva de direcție de motivație, din nou, primul a
 fost nivelul de motivație,
 nu orice fel de obiectiv va motiva pe mine, de exemplu,
 personal, Horia,
 dacă este explicat sau setat de orice, nu știu, lider,
 context, echipă, prieten, ce-o fi acolo, soție,
 în cuvinte care îmi explică ce voi obține. Pe mine nu mă
 motivează rezultatul personal.
 Eu sunt reactiv, acum sper să încep să le aige, eu sunt
 reactiv când îmi vorbești de ce lucruri frumoase se vor înt
âmpla,
 vor întâmpla dacă eu fac X.
 În schimb, devin proactiv
 dacă îmi spui despre ce dureri voi scăpa făcând X.
 Cu alte cuvinte, când mi-e cald și bine, eu nu mi-și curu.
 Păr-umânești. Eu nu, dacă mi-e cald și bine, te pup.
 Eu la pandemie, de exemplu,
 din fericirea unui context,
 eram în căutarea unui apartament să-mi cumpăr un apartament
,
 să ne cumpărăm atunci,
 Era măprabă să dau avansul, adică atât de avansat era discu
ția.
 Văzut seama apartamentul în ianuarie, l-am revăzut în febru
arie,
 în martie, fix la început deja, negocease în prețul,
 era fix cum vrea sfletelul meu, și acum mă regret.
 Și Cristina, din motive ale propriilor ei criterii,
 a zis, bă, nu, hai să mai stăm puțin, că hârcă, mârcă, țârc
ă,
 bă, mai ne gândim.
 Și, na, că erau sume foarte mari în discuții.
 Am zis, ok, dar e cel pe care il doresc, adica eram foarte
 îndregozit de apartament.
 Ola zona era ce trebuie, apropo de ce am vorbit cu Răzvan.
 Suma era mare în schimb, dar eram foarte asumat apropo de
 proactivitate,
 pentru că scăpam de durerea achiriei și a ceva.
 Eu vreau, am gata, mă lom, nu îl permitem acum, dar eu fac
 tot ce pot să îl permitem în cincizeci ani.
 Are sens? Pe mine mă motivează asta.
 A venit pandemia, noi am în mâna să dăm banii.
 A venit pandemia, îți dai seama că nu mai dai niciun bani,
 că nu știm unde mergem.
 Și pentru că n-am dat bani, ca avans,
 eu am avut o pătură financiară
 în care puteam să stau un an, jumate sau doi ani
 fără să fac nimic.
 Zero.
 Și să-mi mențin nivelul de trăie.
 Adică banii mei de chirie și cu nivelul de mâncare,
 apă, vacanțe inclusiv,
 pentru că nu dădusem banii de avans la apartament,
 erau cumva asigurati pentru următorii 2 ani de zile.
 Că în context pandemic, mă urmăriți?
 Eu, aproape 8 luni de zile în pandemie, n-am făcut nimic.
 Bă, nimic! Mă trezeam dimineața și eram...
 Ce frumoasă e viața!
 Făceam o cafeluță, o punem să citesc, că ce să și faci?
 N-aveam voie să ies afara, că n-aveam...
 țibulă, cum zice o prietena bună din Cluj.
 N-aveam voie.
 Bă, citeam, cred că, 6 ori pe zi.
 Citeam, de nu pot să-ți explic.
 Venea seara, ce să-și faci?
 Bă, e o bere.
 E vară, era vară deja, mai iunie încolo.
 Bă, nu făc... NIMIC n-am făcut.
 Dar de ce?
 Pentru că aveam asigurat un confort,
 și psihologic și fizic,
 n-aveam niciun fel de motivație.
 Bă, nimic. Aveam...
 N-aveam dureri.
 Pentru mine, pandemia a fost vacanță.
 Prebăr în 6-8 luni, vă jur,
 a fost vacanță complet.
 Am dormit și m-am odihnit, cum unul m-a odihnit de ani de z
ile pentru mine.
 În același timp, colegi de AMI, prieteni de AMI, de meserie
 de ce vreți voi,
 în online, în ce vreți tu, erau mamă, facem webinarii, toat
ă lumea avea...
 au trecut din sală că să făceau conferințele alea, știți,
 cu public, să făceau acum online,
 toți webinarii, toți Zoom, au exportat axiulile la Zoom, s-
au dus comie în sus de la sută, habarnă, toți s-agitau.
 pentru că erau motivați, ei miroseau, antreprenori special,
 oportunitatea.
 Și antreprenori de obicei merg înspre.
 Are sens?
 Observă oportunitatea, anticipează un câștig, anticipează
 ceva, fac tot ce pot înspre.
 Eu, pentru că nu sunt antreprenor pur sânge, sunt dinspre.
 Cu alte găvinte, cât mie-mie bine, nu mă mișc.
 Are sens.
 În schimb, când am recadrat și am zis, ok, dacă eu nu mă mi
șc acum, trecusră 6-8 luni,
 dacă eu nu mă mișc acum, și eram șomer de ceva timp deja,
 care sunt șansele ca locul meu în piață să fie luat de altc
ineva doar pentru că eu nu exist,
 să am luat acolo? Bă, mari, că e logic să fie așa.
 Opa, și deja era durere.
 Cum să lăsește așa ceva?
 Eu am muncit atât timp ca să am tribu' meu, produsul meu,
 brandul meu,
 e decât să vină altul dragă nu-s prezent să-mi ia, ca spaț
iu.
 Și bruscă a apărut durere.
 Bam, proiect. Într-un moment de zile, a apărut proiect.
 Webinarii, lansare, tot.
 Eram, ce vorbești, cum să nu facem?
 Ajun la voi.
 Și asta doar pentru că înspre-dinspre.
 Adică doar pentru că am început să gândesc, și eram deja ob
ișnuit dinainte,
 să gândesc în înspre, din înspre, în funcție de ceea ce vre
au să obțin.
 Literalmente, eu când îmi setez obiective cu înspre ce vre
au să obțin,
 nu sunt la fel de motivat, mă entuziazmează,
 dar nu sunt la fel de motivat cum sunt când îmi setez obie
ctive de las asta în urmă,
 scap de durere asta, renunț la problema asta.
 Pe de altă parte sunt oameni, mai puțini, statistici știți
 cum stăm?
 70% suntem dinspre
 si 30% sau mai putin suntem înspre.
 Este si categoria cealalta
 care vise si spune, ma motiveaza rezultatul, mi-e da-mi o
 provocare
 ca sa ma motivez sa ma misc.
 Insa noi, ca societate, ma arez post-comunista,
 55 de ani, cred ca nu mai stiu exact, de comunism,
 suntem motivati in majoritatea dintre noi cu dinspre.
 De exemplu, deși eu nu sunt motivat de sume de bani,
 eu nu sunt motivat de sume de bani.
 Adică am refuzat contracte pe sume mari doar pentru că vene
au de la...
 Vorbeam și în pauză de la companii care promovau jocuri de
 noroc.
 Mi-au trimis mail să îmi ciară o ofertă și să... așa.
 Și știu bugetele lor, că și așa...
 Am zis exclus, nu vreau.
 Apropo de criterii, în primul rând.
 și 2. nu m-a motivat suma, că dacă nu mă entuziazmează
 procesul sau simt eu că încalc eu mie pe valoare, nu-ți.
 În schimb, pedalez aproape în continuu, aproape că nu mă od
resc deloc, pentru că îmi place foarte mult ceea ce fac.
 În spatele meu, apropo de antreprenoria și de profesionist
 și de intrapreneur, ghici ce este.
 Nu. La nivel de psihologic, nu, nu, teama de a mă întoarce
 vreodată înapoi unde am fost și nu mai vreau să ajung vreod
ată.
 sau în nivel de lipsuri.
 Deci la mine pare, dacă te uiți din exterior,
 ești performant, frate, baci, jubi, faci, ești nebun, ești
 peste tot.
 Nu în spate undeva e o frică ca nu cumva să nu ajung vreod
ată înapoi.
 Cine să-l găsește? Înțelegeți? Dinspre.
 Orice pare că facem pentru că obiectiv
 sau pentru că vreau să obțin, de obicei statistic vorbez
 despre statul ăsta noastră,
 este tot o frică ca nu cumva să mă întorc
 undeva sau să mai am vreodată problema pe care am avut-o.
 Păi, uite, vă dau un exemplu.
 Pentru mine nivelul financiar este foarte important.
 Nivelul financiar, atenție, nu sumele.
 Și când zic nivel, mă refer la libertate de mișcare, nu la
 sume,
 este important pentru că dacă vreodată, în orice fel de
 sens,
 cineva drag mie are nevoie de sprijin financiar
 sau treacă preso provocare medicală,
 eu nu suport anxietatea să zic, n-am cum să te sprijin.
 Are sens?
 și e motivație din spre.
 Deci eu nu trag pentru că vreau să fiu bogat,
 eu trag pentru că vreau să nu fiu vreodată în postura
 în care să aibă mama nevoie de...
 a avut mama de diagnosituri cu decanceric.
 Păi am dus la toți medicii de la privat,
 la altă planetă n-am dus-o.
 La nivel de financiară nu s-a pus problema vreo secundă
 să calculez cât costă.
 Dar asta pentru că înainte să ajung acolo,
 am avut și am în continuare tiparul din spre,
 ajunge la voi.
 Sunt unii oameni mai puțini, și care sunt perfect, sunt
 regulă, și corect, și sănătoși,
 pe care îi motivează provocarea, rezultatul.
 Zic ce mi iese.
 Și dacă acel ce mi iese nu e suficient în raport cu prople
 lui criterii,
 nu va fi motivant.
 Se leagă cu primul?
 Începe să facă sens.
 Nu va fi proactiv pentru că nu este formulat într-un fel î
nspre sau de înspre.
 sau va fi reactiv pentru că este prea în siguranță
 și nu am de ce să fiu proactiv înspre.
 Nu vreau.
 În schimb apasă-n podurere și-i carbit.
 Bă, are sens?
 Și toate astea sunt psihologie.
 Adică sunt în noi în același timp.
 Vin oameni la mine de la colegi de echipă la voi
 și vorbim în diverse momente după curs
 sau în timpul cursului și îmi vorbiți despre ce vreți să
 faceți
 sau ați vrea să faceți și nu faceți încă.
 Și eu îmi ia câteva secunde să aflu, să-mi dau seama dacă
 tu ești motivat înspre sau dinspre.
 Și când tu pleci de lângă mine sau de când un coleg de ei
 mei
 motivat să-ți miști o dată curul,
 e doar pentru că colegul meu sau eu
 ți-am dat o replică de Slate of Mouse, o vorbim la modul ur
mătoare,
 Slate of Mouse este se limba zimnotic avansat,
 care a apăsat pe tiparul tău de metaprogram înspre sau dins
pre.
 Și tu spui, mă, ești prost, gata, e bhu, carbit sunt.
 Dar nu s-a schimbat nimic, tu ești același om.
 Doar doar am observat în ce limba și când vine vorba de ob
iectivele tale și dacă ești reactive sau proactiv.
 Atât.
 Și personal mi se potrivește, dar mă ajută și fața, să fol
osesc sarcasmul, ironia și umorul.
 Adică sunt oameni care îmi spun și ați văzut că fac asta și
 cu voi, păi eu nu pot să fac asta.
 Și zic, da, nu poți, ești un prost.
 Și mă uit așa în ochii de te-n direct, e evident că fac miș
to și că exagerez.
 Ăsta e un tipar linguistic, e blow-up să rămâște.
 Și când fac asta, îți dă cu... tu cum adică, recunoși și tu
 că sunt, dar cum?
 Nu îți permite, că vine o să-ți arăt că nu sunt.
 Și devii înspre... Are sens?
 Dar în realitate este doar motivație.
 E tipar de motivație.
 Bă, ajun la voi.
 Și acum exemplu.
 Cei care sunt înspre gândesc în ținte de atins.
 ținte de atins.
 Cei care sunt înspre au obiective, au maistonuri.
 Adică etape, segmente de atins.
 Când se gândează la scopul lor, bălesc.
 Să alivează, sunt mega entuziazmați.
 Ești prost când o să-mi iasă asta, dute în gâtul.
 Cel care e dinspre, nu e motivat de obiectiv,
 cât e fericit și în păcat că nu o să-l mai doară.
 E cel care caută terapia ca să scape de anxietate.
 Nu ca să devină varianta lui mai bună.
 sens?
 Sau dezultarea personală.
 Sau enelpiul. Gândiți-vă voi la voi.
 Care e motivul, nu mai știți, poate cognitiv,
 dar faceți un eforț să duceți în spate,
 care e motivul pentru care ați ales să vădiniți la primul
 modul,
 poate că părea interesant, poate că ceva,
 dar între modulul 1, când ai văzut ce înseamnă,
 și modulul 2, motivația ta a fost fie,
 cred că aici scap de durerea mea,
 Fie o să obțină crederea în mine,
 inventez.
 Da sau nu?
 Ăla e clar tipar înspre dinspre.
 Nu știu care a fost la fiii care dintre voi.
 La mine, a fost dinspre.
 Dezvoltarea personală la mine a fost dinspre.
 Dinspre depresie.
 Dinspre...
 ...com?
 Dinspre mediul toxic.
 Dinspre...
 ...stara de plafonare pe care o simțeam și lipsa de sens.
 Eu nu văi am să ajung trainer.
 La mine a fost... nu mai vreau să mă trezc
 care zi ca robotul. Atat.
 Si eu spunam oriunde, nu mai vreau asta,
 eu raspundeam ma nu vreau, nu in ce vreau.
 Aerea sens?
 FOMO? E la dinspre, 100%.
 Da.
 Pentru ca pare ca e in spre,
 apare shiny object
 si ma duc catre el,
 dar in realitate doar cuvantul, fear
 of.
 Fear of e dinspre.
 Nu vreau sa ratez.
 Este de exemplu FOMO, e fuga dinspre regret.
 Literalmente inseamna fear of missing out.
 FOMO, este un sindrom psihologic care creaza anxietate,
 pe care la avem toti,
 care ne face de exemplu sa cumparam emotional
 in etape de campanie, de exemplu, sau de reduceri,
 pentru că ne este frică că nu mai prindem același preț în
 viitor.
 Dar noi n-am nevoie neapărat de produsul ăla, doar îi preț
ul prea bun.
 Ăla e FOMO, Black Friday.
 Și pe buri, evident.
 Fear of missing out.
 Teama de a rata, teama de a nu prinde oferta,
 teama de a rata experiența,
 Teama de a nu mai prinde contextul ala atat de misto.
 Cum par acum ca al data poate dispare prezul sau nu mai vin
 si produsul.
 Si cand cumperi ceva sau accepti sa te duci intre ceva cu
 teama ca nu cumva sa regreti, ala este din spre.
 Desi suna a inspre. Are?
 Și FOMO se activează și se folosește în marketing, prin cuv
inte de genul, ultimele locuri.
 Scarcity. Doar acum, pentru ultima dată în România, sau
 pentru ultima oară în formula asta.
 Soare sens? Și întotdeauna activez Fear of Missing Out, mi-
e frică să pierd oportunitatea,
 dar, din punctul meu de vedere, e dinspre un, o să zică, bă
, dar e înspre, că vreau să obțin ceva.
 Nu, ți-e frică să pierzi o oportunitate, nu să obții, nu v
rei să.
 Nu te motivează cine vei deveni tu, în urma, ci ce să nu
 cumva să pierd.
 Și foarte mulți dintre noi suntem motivați, dragilor, inc
onstienti, apropo de din spre, de regret.
 De regret. Anticipăm regretul când cumpărăm, mă refer.
 Problema, din punctul meu de vedere, că tu te-ai ridicat o
 ană și o să-ți mulțumesc,
 este că nu folosim frica de regret în contexte cu mize mai
 importante.
 Adică ne împăcăm prea repede cu lască și dacă merge prost,
 aia e.
 De-aia gândăște-te la job-ul tău, la relația ta, la nivelul
 tău financiar, orice important pentru tine cu miză.
 Și puneți următoarea întrebare, să mă uit în sus, să nu
 credă cineva că am ceva cu...
 Dacă eu nu schimb nimic,
 și prin urmare nimic nu se schimbă,
 sau devine chiar mai rău,
 în următorii 10-15 ani,
 aș putea trăi relaxat
 cu asta, cu cine am devenit, sau cu cine sunt azi.
 Adică, peste 10-15 ani, tu să fii exact cine ești azi.
 Sau mai rău.
 Adică să treacă timpul degeaba. Pentru mine, de exemplu, o
 altă motivație foarte importantă, tot de inspre, este timp
ul.
 Mi-mi e frică să pierd timpul.
 Că ai făcut pauză?
 Care pauză?
 Am fost ciudat.
 Da, da. Nu, a fost ciudat. Foarte interesant.
 Bine, acum, ca să fiu complet, până la capăt, transparent,
 eram și în burnout și eu nu știam.
 Și la mine, când a venit pandemie, a venit ca un...
 Poți să mă oprești să nu fie nimic în regulă? Da.
 Știi? Dar eu nu știam asta. Cum?
 Context. Și era și dinții înainte. Era complet diferit.
 Era și cu multă frică, că și eu simțeam frică și anxietate.
 Dar pentru mine, faptul că aveam un bușeul financiar pus de
oparte, un planșeu, un buffer,
 mi-a scăzut foarte multă anxietate. Foarte mult.
 Și asta este ceea ce vă recomand, dar v-am mai spus.
 Absolut tuturor, indiferent că sunt antreprenori sau
 whatever,
 sau intreplenor, sau expert, sau freelancer, nu conteaza.
 Gândiți strategic finanțele voastre, pentru că, indiferent
 ce vârsta ți-avea,
 va veni inevitabil un moment în care te vei bucura de rez
ervele financiare,
 că le vei și investi între timp cu atât mai mult, dar minim
.
 Eu nu vorbesc de economii, sunt alții care o fac foarte b
ine,
 și mă bucur că o fac în munca asta.
 și v-am spus, Valentin Edelcu și restul, Gașca.
 Și nu numai Bogdan Dinu și alții.
 Dar eu vorbesc de strategia financiară de genul rezervă,
 adică unul, fond de, așa îi și spune, de rezervă,
 adică bani pe care pot accesa rapid,
 dacă doamne feri am nevoie să fac ceva acum,
 provocarea medicală sau, eu știu ce, de rezervă,
 deci nu se investesc aștia, da?
 Și mai este fondul de urgență, să numește,
 bani pe care pun mâna fizic acum,
 adică ia-m în casă sau un cont îi scotă la bancomat, azi,
 în 1 oră, nu că fac eu transferul și...
 Și atunci fondul de urgență, în caz de genul în 24 de ore
 am o sumă de învoi de bani și fondul de urgență,
 și respectiv fondul de rezervă, vă recomand absolut totul r
ost să le gândiți din timp și cu sume mici,
 indiferent cât de mici, să le alimentați lunar, indiferent
 cât de bine vă este.
 Este un principiu financiar pe care, când l-am învățat și
 am început să fac asta,
 mi-e mai servit foarte bine în pandemie, de care tot m-am
 avanspus.
 Faptul că aveam acel avanspus deoparte venea din fondul de
 rezervă.
 De acolo venea.
 Dacă dădeam avansul, rămâneam în fundicul gol.
 Și eram asumat, pentru că...
 ...facem treabă.
 Dar a venit pandemia și aia zi, iar mai stai un pic.
 Te mai gândești.
 Am mai gândit și am zis mai bine că am avut banii deoparte.
 Chris, te rog.
 Banii alb pentru ziile negre, da.
 Uite, eu nu vreau să te laud, dar s-ar putea să-mi iasă.
 Eu îmi amintesc că în pandemie, tu și Marius, apropo de...
 Băi, n-am făcut nimic, nu îl credeți.
 Ați făcut foarte multe live-uri pentru comunitate, chestii
 gratis.
 După.
 Ecute-mă și las-mă să zic.
 Și spuneau așa, și mi s-a părut o chestie foarte mișto cu
 care fără să vrea, cred că n-am făcut-o inconscient
 și a atras extrem de mulți aderenți.
 Clienții, îți spun acum o chestie care a zis-o la mine, a f
ăcut un sen și pe mine m-a lovit direct în inima la modul mi
șto.
 Nu vrem să lansăm nimic acum, pentru că am atrage oamenii
 din teamă.
 Ai dreptate, dar vorbim de război.
 Vorbim de război, sunt două omote diferite.
 În război, când a început războiul, nu am vrut să vindeam
 nimic.
 Eu țin minte că ați făcut asta și la...
 No?
 Aprețesc reția asta și așa este, dar am făcut asta...
 Oricum, ați făcut chestii, workshop-uri gratuități și...
 Da, am făcut workshop-uri de gestionare a anxietății
 gratuit.
 Exact.
 Gratuit, da, dar asta a fost la o săptămână sau două după
 ce a început războiul.
 Că era foarte multă panică și...
 Ce voiam să sublinez este că nu e chiar așa, că nu ai făcut
 nici, ai făcut...
 Stai un pic, că Războia a fost în 2022, iar eu vorbesc de
 2020.
 Și eu vorbesc de pandemia.
 Nu, eu până în octombrie 2020, împreună cu Marius, n-am eș
ti și public nicăieri.
 Însuținul comunitatea?
 Noi nu existam, apropo de distorsiuni.
 Până în octombrie 2020, nu exista NLP Revolution sau orice
 trip,
 sau erau doar astea mici, ale noastre, ale fiecăruie, dar
 nu erau urpuri mare.
 Nu. Tu ții minte foarte bine și-o sunesc, dar ții minte
 2022.
 M-ați minte și noi abia în mai spre final am lansat o grupă
 mică de NLP Revoluții,
 pentru că niste tot cerea și să îl înșise deja, cumva știam
 că aia e război, merge viața mai departe.
 Dar în februarie, martii, aprilie 2022, n-am vrut să vindem
 și eu îmdecisă asta atunci,
 pentru că nu vreau să vând pe fond de anxietate, că era
 foarte ușor.
 Era banal să vizi atunci, pe fond de anxietate, ar fi cumpă
rat lumea și a-mi scăpat.
 Oricum, ați făcut-o atât de bine că, uite, mi-ai creat
 senzația că vă știu de când lumea, deci dinainte chiar de
 pandemie.
 Da, mulțumesc. Apreciz și îți mulțumesc, așa-i ții minte.
 Dar încă să existați.
 ții minte, dar era altă etapă, era la războiul din Ucraina.
 Bun, tiparul...
 Nu.
 Cei care sunt întipari înspre,
 au tendința să fie buni la gestionarea priorităților.
 Adică vor ști să evalueze care e mai important decât care,
 ca etapă, ca obiectiv.
 Cum?
 Priorităților, la evaluarea priorităților.
 știu să stabilească ce este important mai întâi decât altce
va.
 Când sunt foarte extremi,
 extremii, adică funcționează foarte mult doar înspre,
 au tendința să fie percepus ca naivi,
 pentru că se întuiezează de lucru foarte departe din viitor
.
 Și dacă-i auzi vorbind de țintele lor,
 o să-i auzi că vorbesc în 10, 15, 20 ani ce o să facă ei.
 Cei care sunt dinspre sunt motivati de probleme.
 Când apare o problemă, sau o provocare, sau o situație care
 schimbă statul cu ouă sau confortul,
 se activează automat și accesează energie pe care altfel n-
ar accesa-o doar prin motivație de obiectiv.
 Cei care sunt dinspre, de aici e subiectiv și discutabil,
 au tendința ca mine să se activeze în momentul în care le
 se spune
 nu cred că poți.
 Sau n-ai cum.
 Nu cred, n-ai nou să reușești.
 Bă, nici nu încerca.
 Și la mine apare frustrarea că sunt cumva
 nevalorosă, adică ce?
 Mă e chiar așa, tu nu știi cu cine vorbești.
 Și mă duc în direcția obiectivului pe care altfel nu-l aș
 aborda,
 doar de al dreacu'.
 Deci, nu am 12 ani.
 Stiu sa ma... ok, nu e bine sa faca,
 dar pe linie de business de foarte multe ori,
 nu am fost mai multe oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni cu oameni
 cu oameni cu oameni cu oam
 că te duci înspre a dovedi,
 nu înspre obiectiv. Să asizați?
 Nu știu. Știu doar că dacă mie îmi spui
 ceva ce n-am voie să fac,
 eu de-al dreacă o să vreau să fac.
 Bineînțeles că nu am 12 ani.
 Știu să mă... ok, nu e bine să fac.
 Dar pe linie de business de foarte multe ori,
 zărnesc cum face asta și acum m-a mai face,
 vorbeam în diverse cam fiecare în tine,
 Am intrena o poveste la cafet si am intrena ce vreau sa fac
.
 Si eu imi zicem, ba, vreau sa fac aia cu...
 Si simt ca faceam, e, faci pe dreacu'.
 Si eram futu'z.
 Si faceam.
 Bine, el o facea intenzionat ca tovara.
 Si Marius, la fel, in echipa l-a mandat, Cristina a face
 asta apropo de reactiv.
 Cristina a face asta, a spus, cum sa facea asa ceva?
 Esti nebun ca n-avem resurse, ca n-avem de alt.
 E, ba, gamme, n-am resurse.
 Bum, lansare!
 400 de doamne.
 Mi-a dat un mesaj, m-a si flatat si si ea stia ca e si de b
ine, dar o dadea ca si cum e rau.
 Mi-a dat un mesaj pe WhatsApp si acum la-n cam screenshot
 si spunea,
 Horia, avem 375 de oameni pe lista de asteptare.
 Sa nu mai faci in viata ta asa ceva, ca nu avem oameni care
 sa-i sune.
 Sau care... erau doua fete, era Alina si Cristina.
 Si nu faceau fata, a fost faza reala asta, fizic, n-aveau
 cum...
 cum a trebuit să dăm un email primă oară, ți-au mai dus o
 parte, adică achitau din link-ul din email,
 după aia am dat, dacă ți-a minte, mesaje pe WhatsApp sau am
 adus încă câteva și ei au trebuit să sune vreo 150 de perso
ane.
 Și când mi-a dat-o, mi-a dat-o ca un fel de... la următorul
 proiect să nu mai face asta, că uite, avem... știi?
 Dar eu eram... bă, ești prost? Problemea asta tot am eu, ad
ică, știi?
 Da.
 Ce înțeles vă spun? De ce vă zic asta cu unspre dinspre?
 Atenție unde nu aveți energie să faceți ceva ce ar fi bine
 pentru voi,
 adică înțelept, valoros, poate chiar financiar, nu contează
,
 pentru că e posibil să fiți din spre catipar.
 Și voi o să vi se dea în față shiny object genui, ce o să
 obții dacă faci,
 și tu în capul tău, în spatele tău, în the back of your
 head să fie,
 dar nu mă doare nimic.
 Are sens?
 De exemplu,
 pe mine personal, nu mă motivează factorul fitness.
 I don't care.
 Adică nu îmi spui, ducă la sală ca să arăți ca...
 nu știu...
 Thor.
 Thor blondul, cu plete, da?
 Mă... I don't fucking care.
 Dar dacă am de-a mi se schimb analizele,
 am slăbit 20 kg în patru luni, jumate, în pandemie.
 Că atunci factorul supraponderal era cuvântul numărul 1 dup
ă Google, comorbiditate.
 Și când am înțeles eu ce înseamnă comorbiditate,
 a zis, bă, ești prost?
 Adică, pfff, du-te-mori, știi?
 BAM! 22,40...
 Nu am avea nici...
 Da, deloc.
 Sunt oameni care îmi schimb să se duc la sală ca să arate b
ine.
 Sunt oameni care sunt la sală ca să fie sănătoși.
 Are sens?
 E înspre-dinspre.
 Nu contează ce tipar ești,
 nu ești greșit, nu e bine, nu e rău,
 contează doar atenție să-ți incluzi în procedura ta de at
ingere de obiective,
 de care ne-am vorbit la practitioner,
 detaliere conforme ta programului tau.
 Adica,
 imi sa te zic un obiectiv, da? Da.
 Afla in acel context, legat de acel obiectiv,
 ca e posibil sa fie altfel la alt obiectiv,
 cum ai tendinta sa lucrezi, sa gandesti?
 Inspri, te entuziasmeaza ce o sa obtii,
 sau, dinspre, te feresti de ceva ce nu mai vrei in viata ta
.
 Si cand ai gasit, in contextul acela, cum functionezi,
 Descrie-l cu detalii.
 Descrie cu detalii ce vrei s-o obții, dacă așa te motivează
,
 cu cât mai multe detalii,
 sau descrie cu cât mai multe detalii ce te doare
 și nu mai vrei să ai.
 Și fă să te doară mai mult.
 Cum?
 Dacă ești din spre.
 Și vă re aduc aminte, contextual putem fi înspre sau dins
pre aceeași persoană, nu suntem bipolari.
 Cum se folosește în marketing?
 În marketing, în funcție de produsul tău de obicei,
 ți se vor descriere beneficiile sau promisiunea produsului
 pe care oamenii ai vor ca tu să-l cumperi,
 în funcție de tiparul de motivație, de direcția de motivaț
ie, că așa se numește,
 a avatarului de client, așa se numește în marketing.
 Acuma, oareți cunoaște avatarul de client foarte bine, de
 exemplu dacă ești Nike și te adresezi oamenilor pro-activi,
 nu o să le zici, cumpără Nike, că o să alergi mai confort
abil, nu o să te doară picioarele și o să slăbești.
 Că mare am ajutat ceilală care cumpără Nike, nu sunt supra
 ponderale.
 Sunt oameni foarte activi și tonici. Are sens?
 Nu toți, nu tot timpul, ca am văzut și eu.
 Eu nu cumpăr Nike, nu știu cum să vă explic, de exemplu.
 Vă o să mă vezi repede.
 Și atunci, deci ori îți cunoași foarte bine avatarul de
 client și știi ce îl doare sau ce vrea să urmărească,
 însă cea mai ușoară variantă este cea în care vorbește în
 ambele moduri.
 Vorbește în ambele moduri despre produsul tău în același
 timp.
 Exemplu?
 Da.
 Nu e așa că te-ai sătura de, sau nu știu despre tine,
 dar eu când eram, mă durea X.
 Și îți apasă pe dinspre.
 Pe lângă faptul că face pacing pe realitate, altă tehnică,
 îți descrie durerea ta ca și cum ar fi în căpșorul tău.
 După care, pentru că nu știe sigur dacă tu ești dinspre,
 Spune așa, cum ar fi să?
 Și începe să-ți explice, sau imaginează-ți că.
 Și începe să-ți explice ceva ce puteai să obții prin produs
ul lui.
 În același timp.
 Exemplu.
 Te speli pe dinții în fiecare zi și te-ai sătura ca diminea
ța și seara să-ți curgă sânge din gingii la calut.
 Este aici să... X.
 În același timp la calut, pe lângă faptul că e cea mai bună
 pasă de dinți contra gingii sau gingivite,
 sau ce spune mărezichii, îți lasă și o reisperație proaspăt
ă de mentă.
 Înspre. Inventez.
 Are sens?
 Și îți descriă același fucking produs pe beneficii orient
ate înspre dinspre.
 Dacă le folosesc astea în marketing, au ceva în spate, mă g
ândesc.
 Da, Ștefan?
 La Imperiul Leilor? Da?
 Shark Tank, da.
 Da, acum...
 Și cum să-ți explic?
 Asta zic, nici oameni nu sunt chiar proștri.
 Cineva care ajunge la nivel de juriu într-o emisiune
 în care el își oferă banii lui propriu pentru ceva, crede-m
ă că a fumat astea.
 Nu zic că nu ar funcționa, ar aprecia de exemplu faptul că
 știi să comunici un mesaj de vânzare,
 dar ei nu ar fi mișcați de cum l-ai formula, ci de faptul
 că tu știi să-l formulezi.
 Asta e o sensă. Adică eu personal aș aprecia faptul că știi
 să-ți vinzi produsul, dar nu ți-l-aș cumpăra.
 Dar aș spune ok, bravo că îl știi să-l formulezi măcar, că
 sunt mulți oameni care nu știu să-l formulezi.
 Da, dar l-ai cumpărat pe el. Spune, îmi place de tine, am
 nevoie de tine pentru că făcăști să comunici.
 N-aș cumpăra ce vizi, dar te-aș cumpăra pe tine ca să mă du
ci să vizi ce am eu. Are sens? Bun.
 Stai să vină microfonul.
 Stai să vină microfonul.
 Am observat că majoritatea reclamelor
 majoritatea reclamelor
 sunt formulate pe frică.
 Da.
 Din spre.
 De ce au ales...
 Adică multe au și partea de obiectiv final atins,
 dar mare majoritate
 sunt formulate pe frică.
 Te doare spatele?
 Tot felul. Se frigă că o să mătrânești, fă asta, fă asta, f
ă asta.
 Pentru că ei merg pe acest procent,
 marea majoritatea oamenilor sunt dinspre și atunci...
 Da. În primul rând, dacă iesăm vorbind de pharma,
 o mare parte din pharma
 se adresează oamenilor de o anumită vârstă sau peste.
 Și aici mă refer pensionar sau...
 care reacționează mult mai din păcate intens la dramă, fric
ă sau pierdere.
 Nu neapărat doar ei, dar în mare parte, da?
 Acum, dacă iesem, aducem să ne gândim un pic și la domeniul
 farmă,
 cu ce lucrează, ca de fapt?
 Cu sănătatea.
 Păi, cu sănătatea nu există oameni prea mulți pe planătă
 care să n-aibă frică de așa o pierde.
 Adică prin definiție, știi?
 Și automat se vor regăti sau se regăsesc
 mai repede în mesajele care sublinează ce poate să meargă
 prost,
 decât ce poate să meargă bine.
 Zic da un exemplu.
 În China sau Japone, nu știu exact de unde,
 exemplu, nu știu dacă mai e valabil, dar am o povestioară a
șa zicea,
 că în China sau Japoria, nu mai știu, o țară de asta asi
atică,
 avea medici, adică medici erau plătiți
 pentru a menține sănătatea famililor și a oamenilor,
 nu pentru a o redresa.
 Nu stiu exact, am vrut doar sa fac disclaimer, ca nu mai st
iu povestea.
 Nu stiu daca mai e valabil acum sa era pe vremuri, dar stiu
 sigur ca a fost reala.
 Adica aveau standardul prin care apreciau valoarea unui
 medic
 prin faptul ca oamenii care erau in grija lor ramaneau san
atosi mult timp.
 Nu era ca la noi in societatele occidentale, balkanice, ap
reciam valoarea unui medic
 in functie de cati oameni face bine.
 Are sens? In spre dinspre.
 Și atunci, dacă tu aduci în România și faci reclamă la
 televizor, veniți la medicul X de familie, pentru că 80% d
intre cei care sunt în grijă lui sunt sănătoși, tuni,
 nu o să cumperi nici dracu'. Da sau nu? Că ei n-au concept
ul de, bă, dacă n-am în România, de ce să te caut?
 De ce să te cauti, dacă n-am nimic? Mi-e bine, mi-e bine.
 Te-ai în gâtul. Da sau nu?
 Dar asta pentru că din nou, 55 de ani de comunism, învățați
 cu greu și cu rău și cu durerea cultural dat mai departe,
 și pentru că prin sine, industria de farmă lucrează cu sănă
tatea care, în mod evident, este primul, dacă nu, al doilea
 după familie,
 lucrul pe care ne este frică să-l pierdem. Și e natural
 prin definiție.
 Cum?
 VACCINEAZATE CA SA MERGE IN MOL
 Aici e un pic in spre.
 VACCINEAZATE CA SA MERGE IN MOL,
 formulat cum ai dat-o tu, este in spre.
 Fai asta ca sa obtii asta.
 Daca zici, vaccineazate ca sa nu crapi, sufocat, e din spre
.
 Da sau nu?
 Si asta, stii?
 Aproape orice fel de mesaj care va veni catre noi,
 ca o data din orice fel de directie, ca sa ne ceara un
 comportament, va veni intr-un fel formulat, inspre sau disp
re.
 Ceea ce avem voi de facuta, sa vedeti, ok, eu cum sunt.
 In contextul asta, ce vreau?
 Sa castig bani si sa am o pensie, uite, de exemplu, in dom
eniu financiar, de exemplu, dar si totu' dinspre eu un pic,
 pe domeniu financiar al viitorului meu, eu sunt foarte mult
 inspre.
 cel puțin așa pare în momentul ăsta, așa mă evaluez eu,
 în sensul că îmi gândesc foarte mult investiții care să-mi
 aducă un nivel de venit garantat,
 că nimic nu-i garantat, da. Mă rog, nu vine războiul, nu
 mai e garantat.
 Vine războiul, nu mai e garantat, dar hipotetic, da?
 De un nivel financiar confortabil, dar nu acum, că am 40 de
 ani,
 ci păla 50-51, 252, cam acolo vreau să încep petrecerile.
 Să-mi vine o sumă de bani automatizat,
 dar nu la nivel de 10.000 de euro pe lună,
 ci la nivel de să știu că stau confortabil dacă mă opresc
 din pedalat,
 nu că mă opresc, că nu o să mă opresc, că nu vreau.
 Dar dacă trebuie să mă opresc, să nu stau stresat.
 Și sunt înspre.
 Asta zic, e pare, am și zis, pare, că stau și mă evaluaj,
 apoi a zis, bă, da, mi-e frică nu, mi-e frică de a fi vreod
ată,
 în postura în care, la o vârstă înaintea după mulți ani de
 muncă,
 să ajung masă de manevră pentru PSD și aur.
 Să ajung dependent de ce îmi zice mie statul că îmi dă sau
 nu îmi dă
 și să votez într-un fel sau altul.
 Vă jur că am o frică aici.
 Acum, poate să sunt bine, mă ține, dau, rupem.
 Mă uit în fața mea și văd oameni la 75-80 care au fost ca
 mine,
 într-adevăr în altă generație, nu contest asta,
 și pe care i-a păcălit statul.
 Ea contribuție că rupem. Și nu mă refer la clasa de judecăt
ori și ordinar.
 Mă refer la aștia care chiar au fost privați și au contrib
uit.
 Și nu prea s-a ținut de cuvânt statu, ca să-ți zic așa.
 Și atunci, personal, mă duc în direcția de la bursă la imob
iliare și mă gândesc cum fac să contribuști și să investesc,
 astfel încât nu acum, ci peste 20 de ani, s-a munvenit pas
iv de Ordin X,
 nu vreau să vă rog în sume, dar care să-mi iasă stabilitate
a și liniște,
 că dacă nu mi-șc un deget până la finalul vieții, I'm good.
 Are sens?
 Și nu-mi dau seama încă dacă motivația e din spre,
 dar pare că este în spre,
 pentru că din spre ar fi mea frică de sărăchie.
 Bă, nu e așa.
 Nu. Când vine vorba de viitor, știu că nu o să...
 Adică cel puțin visceral, nu simt că o să fiu doamne feriș
te, știi?
 Dar vrea un nivel de trai confortabil,
 de un anumit nivel pe care să nu-l muncesc.
 De aia zic că e mai mult înspre.
 Acuma că vorbesc cu voi. Îmi dați voi să-mi fac procesul
 meu.
 Îmi dau seama că-s mai mult înspre.
 Și aș putea să nu fac asta.
 Vrei confort pentru că sunt hedonist.
 Vreau confort pentru că sunt hedonist.
 Dar zic constant asta. Mi-mi place mâncarea, berea...
 Sunt hedonist. Îmi place binele, îmi place luxul.
 Nu-mi place ostentativul, in schimb.
 Adica nu-mi place sa vad chestii sclipitoare in lux de la
...
 Ba, si scuzeati...
 O...
 O... urat.
 Nu, dar imi place confortul.
 Daca ma duc intr-o cruaziera cu sotia mea,
 si am dat acum un an, un an, 6, nu mai si cand, dracu, am f
ost in vara, in Mai.
 In Mai am fost in cruaziera in tarile nordice, spre Norve
gia, in colo, si Popenhaga,
 in fin, a fost foarte frumos.
 Vasul din 2020, cred ca 2024, adica n-avea niciun an.
 Bă, știi cum mi-a fost? Superb la nivel cum la un...
 Mi-a placut!
 Aș putea să mă duc într-o cruazieră fără să fie vasul din
 2024 și super?
 Da, e super mișto curătoria.
 Dar pe mine m-a gândilat un pic.
 Că am stat în mega confort și venea și îi făcea patul în f
iecare zi, dimineața și seara,
 și îi punea papuceii lângă pat, și adică vreș gel de astea
 care nu contează în esență,
 dar pe mine, la tiparul meu de personalitate, mie îmi place
.
 Nu știu dacă luxul e cuvântul, dar îmi place confortul, nu
 știi?
 pentru care sunt dispusă și plătesc, ca exemplu.
 Și atunci nu e despre vreau să am o viață ne, nu, vreau să
 am o viață confortabilă.
 Și asta costă. Adică în sumă asta, eu sunt perfect în regul
ă, costă.
 Revenim. În momentul în care constați că ești înspre,
 setează-ți obiectivele, cu cât mai multe detalii v-am spus
 deja asta,
 care să sublinieze ce o să obții.
 Pentru că de foarte multor poate tu ești înspre,
 dar îți setezi obiectivele cu dinspre, cu nu mai vreau să.
 Și sunt oameni care vină la mine și zică,
 bă, Horia, știu ce ar trebui să fac și nu fac.
 Și aici e litere de lege.
 Când știi ce ar trebui să faci și nu faci,
 e pentru că obiectivul tău nu e descris în tiparul tău de
 metaprogram corect.
 a simila situatii.
 Și când oamenii îmi spun, ba, aș vrea să, nu știu, îți dau
 un exemplu,
 aș vrea să țin un training sau să țin un business.
 Bă, știi ce ai de făcut? Știu. Păi și faci, nu fac.
 Dar de ce nu faci? Adică care e? Ce te oprești? Nu știu, n-
am chef.
 Zic am, ok, dar dacă te sună mâine mama ta,
 care e nevoie de 10.000 de euro să fie operată urgent, în
 mai puțin de o lună, pe crer,
 tu ai să dai banii aceia?
 Nu. Și ai putea să suport să nu iai?
 și să albește la față.
 Și nu.
 Ok, dar din fericite nu-i nevoie.
 Dar ai cel puțin șase luni, un an, un an jumate,
 să ajungi într-un nivel financiar motivant pentru tine,
 încât să nu fii vreodată să răspunzi anul trebar asta.
 Cum e pentru tine asta?
 Și ce carbit, bă, gă, mi-aș...
 Și să schimbă completat, de-a doua zi, face treabă.
 Are sens pentru că am apăsat pe
 un din spre, sau în spre.
 Am vorbit inclusiv cu elevi.
 Și îmi spuneam, mă spuneam, ba, mi-e frică să fac X, să ră
spund la tablă sau să îmi țin un workshop.
 Că am lucrat și cu adolescenți care vreau să țină la rândul
 lor workshopuri, foarte frumos și încurărătorul de altfel.
 Și zic, ok, și ce? Păi mi-e frică. Ok, hai să vedem.
 Și ce ar trebui să se întâmple ca frica să pălească în rap
ort cu ce ai obține?
 Asta e întrebare? Înspre.
 Mi-e frică, deci nu fac.
 și am formulat ce ar trebui să se întâmple ca ăsta să păle
ască la nivel de intensitate.
 Păi nu știu.
 Păi știi că hai să ne imaginăm că ieși în fața clasei și ț
ii o oră de prezentare pe un subiect,
 abar n-am pe ce vrei tu, în fața cele mai exigente profeso
are ale tale,
 care la final de o oră nu o să aibă de făcut decât să te
 applaudă pentru că-i mută de admirație pentru că te-ai des
curcat.
 Ai vrea să-i vezi fața aia?
 S-a aliminat de ziua.
 Ești prost.
 Fuck.
 Are sens?
 În momentul în care suntem blocați într-un obiectiv,
 e pentru că încă nu ne-am descris suficient de motivant
 beneficiu.
 Sau durerea pe care o scăpăm.
 De care scăpăm.
 Bă, are sens?
 O, la ce? Ca asta e descris.
 Dar până acum am vorbit în gol sau ce?
 Glu mesc, glu mesc, glu mesc, glu mesc.
 E foarte bine, doar ca una dintre ele va fi mai emotionanta
.
 Vai simti, da ma, de aia o fac.
 Pentru ca eu de exemplu, eu fac multe proiecte si imi place
 ce lucrez si fac,
 dar nu o fac pentru bani, o fac pentru sens.
 Sau o fac pentru provocare.
 De exemplu, pentru mine, pentru mine, e foarte motivant
 să fac lucruri pe care alții nu pot sau nu le-au făcut încă
.
 Mi-mi motivează asta.
 Dacă îmi zici făle că o să scap de sărăchie,
 bă, mulțumesc Dumnezeu și mie în primul rând, nu sunt acolo
,
 deci nu mă motivează asta.
 O să faci milion de euro, nu, frec, nu, mulțumesc, nu mă
 motivează asta.
 O să faci ceva ce o să fie forever and ever privit ca prim
ul care a făcut asta.
 Asta e un deses.
 Ca e challenging pentru mine.
 E pentru mine asta.
 Nu are sens pentru mine.
 Si e in capul meu asta.
 Dar atentie, tine foarte mult si de corroborare
 a comodulul numarul 3 de la Practitioner.
 De formularea obiectivului.
 Gasirea resurselor.
 De ceul meu personal.
 Care e mai mult, sa zic asa, spiritual intreghidirea mea.
 Nu neaparat...
 Cum?
 Momentul în care ți-ar ea să faci asta, sigur că da.
 Când vine vorba de cei care sunt din spre,
 e un lucru foarte interesant aici,
 și închidem cu asta, sunt foarte motivați de termene limită
.
 Și acum o să descriu un comportament, sigur o să vă regăsi
ți, niciunul dintre voi.
 Știi că ai ceva de făcut.
 Că ești student sau că ești angajat profesionist,
 termenul e mai departe de tine, mai e până acolo, mai e o
 lună, mai trei, nu știu.
 Sesiunea e departe, da?
 Ce faci tu pana la sesiune?
 De obicei, belejmatsu'
 Nu faci nimic, te uiti pe garduri, cluburi, regie, nu stiu
 ce mai e acuma la moda
 Bumti, bumti, lasa ca bine a fi, vad eu ca n-ajung
 Si apare sesiunea!
 Si vine sesiunea care dureaza 2 saptamani de zile
 Tu n-ai jetit Toyota, bineinteles, ca cine dracu' e prost,
 pierda timpul cu asa ceva
 Si in alea 2 saptamani de sesiune, rupt stilul!
 Cine se legaseste?
 Din spre.
 Tipar din spre.
 Pentru ca nu suntem motivati de ce voi obtine daca
 incep din timp sa invat.
 Are sens? Nu ma motivez... Ba, incepe din timp
 ca o sa-ti fie mai usor in setiune.
 Ma doare... Du-te...
 Uit pana atunci...
 Te rog... Ia.
 Asa.
 Stai sa vina microfonul,
 stai sa vina microfonul, te rog.
 Dar sunt dinspre, stiu sigur, doar ca in situatia pe care
 tu ai mentionat-o mai devreme, eu incerc sa invat mai din
 timp ca sa scap de stresul din ultima perioada.
 Adica de teama de a nu fi stresata si de a avea prea mult
 pe umeri, atunci incep sa fac cumva din timp si nu stau
 pana in ultimul moment.
 Si sunt dinspre.
 Da, dar fii atenta ca te duci contextual, suntem atent, tu
 esti dinspre contextual si eu sunt dinspre contextual, nu
 mereu.
 de ce mi-ai deschis tu la mine cel puțin sună, sunt înspre
 confort.
 Sunt fără panică.
 Sunt fără panică, deci sunt bine, deci asta mă motivează.
 Liniștea, calmul, pacea...
 Mă motivează asta, se simte bine.
 Sau griu.
 Dar nu e greșit, eu vă dau tot aceste detalii ca voi sing
uri în lumea voastră interioară,
 Când vorbiteți spre obiectivele care vă motivează pe voi,
 să le reformulați,
 astfel încât fie să doară dracului mai tare să înjumătăți
 termenul pe care te l-ai pus,
 fie să crească mai mult motivația pentru că salivezi când
 te gândești la ce o să obții,
 când o să faci.
 Altfel, noi avem tendința să ne setăm obiectivele într-un
 mod călduț.
 Călduț înseamnă nici nu cer, nici nu apuc, nici nu termin,
 nici nu...
 Dar las că văd, bine.
 Și trec cinci ani, ai făcut, mă, aia nu. De ce? E, viața.
 Pentru că nu l-ai făcut într-un fel să fie de neocolit.
 Are sens?
 Acuma.
 Degeaba auzi că oamenii vor vorbi atenții în limbajul lor,
 vor spune
 mi-e frică să, m-am săturat să, nu mai vreau să, nu cumva
 să.
 Toate astea sunt limbajul din spre, da?
 Sau abia aștep să, ce bine ar fi să, abia aștep să mă apuc
 ca să.
 Ăstea e limbaj în spre.
 În momentul în care asculti omul și auzi ce convinte folose
ște,
 un vânzător, din nou, când zic vânzător, mă refer la idei,
 concepte, nu neapărat lucruri,
 inteligent, va descriere beneficiile produsului-ideii lui
 conform tiparului pe care tocmai l-a auzit din gura celuil
alt.
 Dacă l-ai auzit pe ala că vorbește doar în înspre, nu-i z
ici nimic de ce pierde, de ce lasă în urmă.
 Îi vorbești numai în blituri.
 Are sens?
 Și e atât de simplu încât doar asculți.
 Nu faci nimic, nu mai auziți.
 Când auzi durere sau fugă deștii, ok,
 nu vrei să te mai doară.
 Haide-te rău la cursul de NLP Practitioner,
 ca să vezi cum e să te simți,
 măcar o dată în viața ta,
 că-l lași anxietată jos din brațe.
 Și să oprești insomnia,
 îngrijorarea și dialogul interuril
 care te dușmană de prea mult timp.
 Hai la cursul de NLP ca să observi și să simți cum e să te
 trezești dimineața încăzător în tine,
 ca și cum toată lumea e a ta doar la decizia ta întinzând m
âna să obții ce meriți și știi că e al tău deja pus deoparte
.
 Burj Alain!
 M-am exagerat ca sa fie evident, ții parul, dar atentie!
 Astea cu un spre din spre,
 eu le-am folosit și le folosesc constant în toate pagele me
le de vânzare.
 Și un...
 Asta zic, voi așa ați ajuns aici și asta este greșit?
 Dacă eu n-aș fi făcut sau n-aș face asta,
 n-aș vinde bine, v-am mai spus convingerea mea,
 oamenii n-ar veni în sală și nu și-ar transformă viața.
 De-aia vânzarea nu e ceva negativ,
 decât atunci când vinși ceva ce știi că e nevaloros,
 pe un preț opțion.
 Atunci adaie manipulare.
 Și negativ și e tăcăt.
 Cum?
 Eu fac anti-manipulare, eu fac tot ce pot să vedeți
 când alții folosesc pe voi
 în orice fel de formă
 tehnici de manipulare.
 Nu fac asta.
 Tu ești deja excelentă la asta. De ce te-aș învăța eu...
 Deși aș învăța eu, Emilia, ceva ce tu faci fantastic nativ.
 Acum vrei să și documentești ceva ce ți este atât de bine.
 Nu o să fac asta. Nu, chiar nu o să fac asta.
 Cum?
 Ia vrea doar...
 Vrea doar evaluaresc. Vrea doar o confirmare că e pe drumul
 cel bun.
 Bun. Ce aveți de făcut acum? Că nu vreau să plecăm acasă p
ână să nu ne jucăm un pic.
 Ce aveți de făcut acum?
 În grupe de câte doi, ca să nu ne întindem foarte mult,
 în grupe de câte doi vreau să alegeți un moment din viața
 voastră real,
 dacă nu e real, faceți-l ca și cum,
 în care aveți de lua o decizie de a vă cumpăra o casă, o ma
șină, o vacanță,
 era să zic un partener de cuplu, de a alege un partener de
 cuplu.
 De a alege un partener de cuplu.
 Și vreau ca fiecare dintre voi, adică pe rând, da, explor
atorul și ghidul,
 exploratorul să răspundă la întrebările ghidului care ghidă
, atenție,
 are un singur scop.
 cu raport, cu răbdare și folosind metamodelul de la
 practitioner,
 adică atenție la filtre de ștergere, generalizare, etc.
 să afle care sunt criteriile persoanei în acel context.
 Care sunt criteriile colegului?
 Ce e important pentru colegul nostru în acel context?
 Și bonus points, care e ordinea criterilor?
 Care e mai important ca celălalt?
 Pentru asta, vă dau una în plus ca metodă.
 Una din cele mai eficiente metode prin care eu cu clienții
 mei evaluez rapid care sunt criteriile mai importante decât
 celelalte,
 sunt mânuțele astea două, în care le zic pune criteriul a
icea, pune criteriul X în mâna asta laltă,
 închide ochii și vezi care e mai greu la nivel de mai
 important.
 Și o să vezi că întotdeauna e unul sau altul mai greu.
 Ăla-i prioritar.
 Și fac așa cu toate părând până când la un moment apare o
 hierarhie.
 Are sens?
 Și spuneți-mi cum este la final.
 Pentru asta aveți 10 minute ca să nu vă găbiți.
 Dă persoană.
 Dă persoană.
 Păcil.
 Hai, start, go!
 M-as bucura sa lucrasc cu cineva cu care n-as mai lucrat
 pana acum, dar stiu ca e greu.
 Succes!
 Bine ați revenit!
 Unii n-ați revenit, că evident de ce să nu mă ignori, măcar
 acum la final de zi.
 Cum a fost?
 Ce cum? Ia daim-o microfon, că a avut drag-a din conștient
izări.
 Aici, a conștientizat, conștientizând conștientizările. Ia
 să vedem.
 Dar te cred că te mănânc sau ce crezi că fac?
 Dar ce?
 Dacă te și ridici, mâncare să știm că nu-ți place până la
 capăt.
 Hai, te rog, te rog!
 Da, încurajați-o, încurajați-o, încurajați-o!
 Bună seara, numai bine să vă duc, Gabriela Lolica.
 Am un automatism, că mă rănesc.
 Terânești? Da, îmrur fața. Îmrur fața. Și nu știu de ce o
 fac asta de mult timp.
 Dă a insectate, spun eu. Da.
 Vrei să vorbim despre asta sau să fie de conșientizări?
 Și nu contează în ce condiții. Sunt profesor.
 Au început și copilașii mei să pună mănunțele pe...
 Sunt gesturi de calmare dusiți-te la extrem. Dacă ții minte
 modul 1, de practitioner, vorbăm despre limbaj non-verbal.
 Vreau să-ți dau un pic de spațiu acum.
 În momentul în care ne atingem noi pe noi, sunt gesturi de
 calmare care dacă le ducem din datorită anxietății extreme,
 le ducem până la scărpinare extremă, devin auto-iritante.
 Și e natural așa.
 Mă doare sufletul că fac asta.
 Stai un pic, te doare sufletul că faci asta.
 Dar de ce te motivează să o faci?
 Vrei să vorbim un pic despre asta?
 Ești sigura?
 De când face asta?
 Nu știu, cred că din copilărie.
 Ești sigură?
 Dacă o făceai din copilărie, aveai fața franjurul până acum
.
 Dar mă vindecă.
 Ia se tot vindecă și eu tot când mi-apară coajă, sap și rup
 și fac plac.
 A, deci când face cojiță, te scarpi și mai tare?
 Da, nu acceptă să am coji pe față.
 Ironia fiind că fix asta îți face coji pe față.
 Am zis că poate nu mă iubesc, nu știu cum să sima de simți
 căzută.
 Și cum te simți când spui că poate nu mă iubesc?
 Păi moglinda nu mă place sau stau eu plin?
 Ok, fii atent ce aud eu. Fii atent ce aud eu, dacă auzi și
 tu.
 Fac tot ce pot să confirm că atunci când văd în oglindă văd
 ceva ce nu-mi place.
 Dar nu știu de unde vin astea.
 Nu contează, dar cum sună replica asta?
 Deci, dacă mă duc să explic asta, fac tot ce pot scărpinând
u-mă pe față de ce nu po' umăr, sau pe genunchi,
 Hai a zic, hai a zic, doar, da, pentru că dacă mă uit în
 oglindă și văd ceva ce-mi place înseamnă că...
 Păi dacă-mi place, mă aș putea iubi.
 Cum?
 Mă aș putea iubi, mă aș putea accepta așa cum sunt.
 prin urmare, văzând ceva ce nu-ți place, adică cojițele,
 e mai bine pentru că nu trebuie să te iubești.
 Asta-mi zici?
 E regulă, eu doar explorez ce-mi spui tu.
 Nu știu de unde vine rana.
 Nu trebuie să știi nimic.
 Eu doar...
 Ai zis că vrei să vorbi despre asta?
 Acum mă suport câteva minute.
 Tragul.
 Mâine vorbesc.
 A zis că mâine vorbesc cu huria?
 Te-a tornat, ai văzut?
 Practic, practic ai rezolvat deja, ai vorbit cu huria.
 Provocarea este să continui să vorbești cu mine dacă vrei,
 nu trebuie, știi deja, că nu...
 Vreau să scap de povară asta, pentru că...
 Care povară? Vorbi tu cu Horia?
 De-a mă răni...
 Nu, de-a mă răni.
 Pattern Interrupt pentru cei care...
 Și reframing intenționat în humor.
 Și mă ustură.
 Ce te ustură?
 Pielea.
 Mă ustură și...
 Poți să-mi spui doar dacă vrei și poți.
 Ce simți înainte să decizi să dai cu...
 M-am gândit la asta, doar...
 Dar te gândi, simte.
 Fac curat și mă opresc când dau de durere, de sânge, de ost
urime.
 Asta e un pic. Fac curat ca și cum ce? Unde e dezordinea
 sau mizeria?
 Păi coaja asta care stă pe față și nu-i pielea netedă.
 Pentru că a face curat înseamnă ce?
 Poate așa sunt perfect în ochii mei?
 Nu știu.
 Urcum n-am auzit.
 Nu, dar mă bâzie pe mine.
 Cred că așa sunt eu perfect în ochii mei.
 Da, perfect. Vorba bine.
 În ochii tăi sau...
 Da, că ceea ce văd eu.
 Cine ți-a instilaț...
 Mi s-a zis foarte mult oreg mică fiind, urăt-o, urăt-o, ură
t-o.
 Dar poate era o glumă, da.
 Și eu voiam operații estetice.
 Mama, tata, palme peste față...
 Tata.
 Adică nu mai e acolo, îmi dă nea.
 E irregular.
 Da. Și să plâng în irregular.
 Ce zici?
 Ai mai fost cu mine la cursuri până acum?
 Da.
 Mi-am mintășit din sala mare când...
 Sala mare unde? Dincolo sau...
 La misiutul de statistică.
 Când...
 Din primul rând am fost întoară să mă vadă tot.
 Și cum te-ai simțit atunci când te-am întors să te vadă tot
?
 Nu știu că nu am făcut sată pe ce aveam de zi și ochii mei
 erau numai...
 Spre tine între părți.
 Nu vedeam sala.
 Dar am avut curajul să mă exprim.
 Deci, practic, tu îmi spui mie acum,
 că timp de câții ani?
 Fac asta?
 Păi, eu am 53 de ani.
 35 în învățământ și...
 Aveam 10 ani, mi-am mintez, când...
 Tatăl meu...
 Pe vremea lui Ceausescu învățam întri schimburi,
 30 ore la școală, restul de mea acasă,
 și pentru că nu înțelegeam ce îmi spunea,
 probabil la matematică, îmi dădea numai peste față.
 Și ziceam, uite dom'le, că te-ai dau și nu m-ar s-o lacrimă
, nu plânge.
 Cum vine asta?
 Da, eu chiar nu înțelegeam cum îmi explica.
 Și m-am făcut învățătoare...
 Ca să-i spriști cu altora altfel decât să-i explicați etat
ul tău.
 Nu am avut reclamații.
 Deci, fii atent ce-ai făcut.
 Ți-ai ales o vocație, e o meserie vocațională.
 Nu mi-am dorit altceva din clasa a patra când am spus.
 Ești superb.
 Dar fii atent cum a functioasca car e rasul tau.
 E ok sa-si respiri.
 Dar nu inteleg de ce am emotii, ca doar...
 Dar n-ai emotii, esti vie, Gabriel.
 Ia, hai sa stam un pic amandui in emotie, fara sa ne...
 Asa, exact, nu trebuie sa zici nimic.
 Ia, ias.
 Așa zăteam.
 Super. Ia mai stai un pic.
 E terentă.
 Nu am niciun dubiu. Nu e despre el.
 Și ales momentul să plece dincolo, când am avut nu-n ta, m
ireasă, punându-i floriă în piept, atunci ales treacă din
colo.
 Am mai traumatizat și pe faptul că, dacă nu eram mireasă,
 nu murea data.
 ai fost suficient de frumoasa ca femeie, incat sa fie ale
asa de sotzi pentru tot restul viata?
 Si asta am facut-o pentru ca au vrut parintii.
 Am fost foarte smantatoare.
 Dar el nu era obligat de parintii tai sa te ia de sotie.
 Si el vrea sa-mi soare ca i-i spunea mama lui.
 Dar nu mai suntem izivorcii.
 Dar nu fugii.
 Lasă, vezi ca tot fugi.
 Eu te-am intrebat daca in ziua anuntii ai fost suficient de
 frumoasa,
 incat sotul tau...
 S-a implins tot timpul, ca tata era mor.
 Tata era mort, nu pare rău.
 Au țis ca vreau tăi.
 Stai că ne întoarcem, ne întoarcem.
 Dar decizia nu ți-a fost luată înainte ca tata-l trebuie să
 plece.
 Adică sotul tău știa ce șea.
 Și n-a dat înapnă, a zis, bă, stai că...
 Și cred că am fost foarte supus.
 Gândesc acum că faptul că am acceptat totul de la ceilalți
 și eu nu am putut să mă exprim, să spun, dar nu sunt de
 acord cu asta,
 Trefula pe echipul meu.
 Și asta e o posibilitate sau poate să fie o componentă nu
 neapărat totală.
 Acum mai accepti totul de la celelalți?
 Nu.
 Nu?
 Nu, după cinci de jari am zis gata.
 Mai aduceți-vă și în...
 Am degetat.
 Și totuși continuă gestul?
 Da.
 Ok.
 Îndai voi să pun niște întrebări sau să fac niște presupun
eri care e posibil să nu se potrivească?
 Vă rog frumos.
 Ai zis vă rog frumos?
 Siu că-s dublu, dar...
 Te rog eu frumos.
 Te fai profesional.
 Glumesc.
 Înainte ca tatăl tău să plece în ziua anunții tale, aveai
 gestul ăsta?
 Atunci în poze arătam bine, fără...
 Te-am întrebat cum arătai.
 Aveai gestul ăsta de a îți face cu mânăța pe chip în
 diverse contexte?
 Nu cred că puneam mână pe față.
 Deci înainte să plece tatăl tău și înainte de a denunta ta,
 Dacă aude-o corect, nu trebuie să fie răspunsul corect, dar
 aproximativ...
 Aveam tenu curat.
 Aveai tenu curat, deci nu făceai cu...
 Nu făceam, mâna.
 Ok. Și atunci am permit cu atât mai mult să fac următoarea
 presoziută.
 Până mi-a venit și mie de la frații următori meu subconșt
ientul,
 care unor zice bine, al toră o ardeiurea.
 Dar dacă nu se potrivește, dă-l înspume.
 E posibil că a plecarea tatului tău, într-un mod neașteptat
,
 într-o zi atât de importantă pentru tine,
 să fi declanșat un gest automatizat
 prin care îți aduce aminte de el de câte ori îți pui mânăța
 pe față?
 Un mod ironic și complet neecologic în care tu îl ții în
 viața ta
 pentru că îți aduce aminte cum te lovea din păcate peste
 echip?
 Și măcar era prezent?
 Poate să fie asta un mod...
 frate, și am avut acuzări și din partea lor, că, la fel cum
 îmi spuneam și eu, dacă nu mă măriteam, nu mărea tata.
 Cine ți-a zis asta?
 Frate...
 Adică ei cred în mintea lor că faptul că tu ai avut o zi de
 cununie...
 Că am declărat și-a cumva, pentru că dacă era bun, n-au...
 Sigur, că tu ești Isus și Isus s-a zis să mori.
 Nu prea multe acuzații au avut.
 Sau hai la mine, cum vrei tu.
 Dar nu mi-ai raspuns.
 Mi-ai vorbit despre frații tăi, dacă vrei, ne ducem un pic
 și acolo.
 Eu te-am întrebat, oare e posibil ca gestul pe care ai ales
 în mod inconscient să-l faci...
 Cât ți-a n-a trecut de atunci?
 De la ziua anunție?
 21
 21.
 E posibil ca gestul pe care ai...
 Lăsat dispusă să-l faci în mod inconscient, fără vreo vină,
 de atunci îmi coace să fie un mod în care ești conectată cu
 tatăl tău?
 Ce anăsară pentru tine să nu mai faci acest gest în raport
 cu tatal tău? Ai simțit că...
 Cred că m-aș elibera.
 Nu știu, te întreb. L-ai iubit?
 Da, normal. Nici uita faptului că am fost chinuită.
 Și a făcut ce aștiu.
 Era singura care se mănăa cu el.
 Am fost la un moment dat care se mână cu el.
 Da, și pe linia bunicii, părinții tatălui, m-au crescut.
 Bunica mi-a murit în brații, bunicul, cumva am simțit iar v
inovată.
 Și atunci mă duc la următoarea.
 Am mai multe morți, nu doar a tatălui.
 Și eu, îmi pare rău, și eu am, și toți avem oameni din viaț
ă care au plecat.
 Dar fii atentă, fii atentă, îmi vine alt gând.
 E posibil ca acest gest de autoflagellare, sa numeste, sa f
ie o autopedepsire pentru faptul ca ai acceptat vina de-ata
 eficatatoriei, deci ai declasa moarta tatorii tau,
 cu altul vinte sa fie acceptat ca ceea ce au zis fratii tai
 adevarat, prin urmare trebuie sa ma pedepsesc intr-un mod
 in care ma pedepsea el.
 E posibil?
 E posibil?
 Da, este.
 Cum simti? Iar rezoneaza cu tine asta, nu ca da, ma, e pos
ibil orice e posibil?
 Nu are legatura cu tata, sunt convinata.
 Ok, dar cum simti ca are legatura cu vina pe care ti-ai
 acceptat?
 Ai acceptat vreodata ce zic fratii tai?
 M-a durut cand...
 Asta e fara dubiu.
 Dar ai acceptat ca e posibil sa fie adevarat?
 La cât am lucrat cu mine, nu m-am pus.
 Dar cum faci acum să te mângâi fără să te zgâri?
 Cum ai făcut acum?
 Lipsește blândețea față de mine.
 Ce ai făcut?
 Îmi lipsește blândețea față de mine.
 Păi, dar din aurea ai arătat-o foarte frumos, te-ai mângâ
iat foarte frumos pe față.
 Cum ai făcut asta?
 Nu, am fost atentă și am dus mâna la spate.
 Nu, nu, te-ai mângâiat și după aia ai dus mâna la spate.
 Deci pot.
 Du-te.
 Dar cum ai făcut diferit, sunt curios?
 Să nu mai...
 Să fii prezent. Asta înseamnă că atunci când faci gestul ă
sta, nu ești prezent.
 Da.
 Dar unde ești?
 În automatism.
 Sunt convins. Dar unde pleci?
 Nu știu...
 Nu știu, fug undeva.
 Fugi și lași o mânuță care să te predepsească.
 Păru aici.
 Da.
 Dacă tot nu te iubești pe tine, măcar să mă și pedepsească.
 Iar cum pot să fac să mă iubești?
 Cum poți să faci să te iubești?
 În primul rând, îți înavină.
 Îți înavină.
 Să decizi că vina aia nu este a ta, pentru că nici un om de
 pe planetă asta
 nu are puterea să decidă
 când altcineva, părinte sau orice fel de relație cu acea
 persoană,
 pleacă în mod natural, în afara de alucide fizic,
 că vreau eu să fac rău,
 Nimei pe planetă asta nu decide când altcineva să plece.
 Niminii.
 Dovedi șinsific.
 Nu există puterea gândului de a te omorâ pe tine.
 Nu există.
 M-am liniștit.
 Super.
 Ce-am făcut să te liniștești?
 Am conștientizat că trebuie.
 Nu că dacă ai îmbrățișat ar arăta că știi să iubești.
 Da, mă îmbrățișesc copiii.
 Dar ai vrea să-mi dai o îmbrățișare ca și cum te-o dau, te-
o ofer ție?
 Mă sunesc, pentru că m-am scos cu o stărea de comfort.
 Mai auzi ce am zis?
 Mă ai vrea să-mi dai o îmbrățișare ca și cum te-o ofer ție?
 Da.
 Dar cum te-o ofer ție?
 Da.
 Ca și cum te iubești pe tine?
 Da.
 Și ca și cum îți mulțumesc ție?
 Da, te țin mai mult îmbrățișat.
 Nu, te cred.
 Mă sunesc, mă sunesc.
 Respiră, respira, respira, respira, respira.
 Respiră.
 Unde fugi?
 Unde fugi? Vezi că te urci pe colegată.
 Ce se întâmplă?
 Bine.
 Nu dau voie să fiu bine.
 Deci, pana acum nu ti-ai dat voie, sa fii bine?
 O vedeți seama.
 Pentru?
 Iluzie.
 Nu cred ca cineva ar avea sa intru adevar ceva cu mine.
 E ca o fumare.
 Am avut atunci cu fiecte.
 De.
 Nu ai greșit cu nimic, avui eu.
 Cum se simte să faci așa?
 Oftezi des?
 Stai, stai, stai, unde pleci?
 Unde te duci?
 Unde pleci? Nu înțeleg.
 Dar nu e treaba ta, nici jumătate la ceas, nu știu câte ce
asă.
 Unde te grăbești?
 Te-am supărat?
 Nu, doamne ferește, cum putești.
 Poți să te supăr dacă vrei?
 Nu sunt genul care s-a tragat tendință.
 Dar te-am întrebat pe ce ginește?
 Respiră.
 Ssshhh, respira.
 Ce nu simti?
 Ma simt bine.
 Continuai sa ne simti bine un pic in continuare.
 Nu mai raspunde la ce nu te intreb.
 Faci excelent ce faci. Nu trebuie sa faci nimic al ceva.
 Continua exact ce faci acum.
 Nu trebuie sa faci nimic.
 Am 0 asteptări.
 Nu trebuie să faci nimic.
 Tatăl tău a fost mândru de tine?
 Microfonul, te rog.
 Am avut rezultate foarte multe,
 probabil să le demonstrez, dar nu mi-au zis nici mama, nici
 tata.
 Ce copil bun, te iubesc,
 ești frumoasă.
 Probabil cam crescut si in epoca Ceausesa, unde n-aveau vo
ie sa...
 Ca si aia era educatia. Deci le-am gasit circunstanța tenu
ante, dar la copiii mei, elei vii,
 clasa a doua-octani, le spun, iubesc.
 Serios?
 Da.
 Serios? Ai telefonul la tine?
 Da.
 Il dai si mie un pic.
 Da.
 Nu fac nimic fara sa iti arat ce fac, iti promit.
 Da.
 Nu, nu, ține microfonul.
 Înceat, înceat, că nu ne grăbim. Chiar nu mă grăbești nici
 o iară.
 Nu, nu, ține microfonul.
 E închis, e perfect.
 Nu intră nicăieri, mă interesează doar...
 Stai în pică, stai în pică.
 Eu am pesenjermen.
 Galeria pentru poze?
 Nu, doar camera vreau.
 Las sa-mi fac o poza.
 Ma las sa-mi fac o poza cu telefonul tau?
 Ma lasi?
 Pot sa inchizi ochii ca sunt rusina daca imi fac poza cu
 ochii ta,
 Dacă îmi fac poză cu ochii tăi când privindu-mă.
 Opa, asta e pic.
 Da, acum. Ok.
 Waa!
 Ce faci, mă, te uiți la mine?
 Lasă-mă să-mi fac poză. Închide ochii.
 Waa!
 Și ziceai că al toră oameni știi să le spui, nu la copii?
 Păi asta e curios, că știu să dau sfaturi, dar pentru mine
...
 Nu mă plic.
 Ia, închide ușor ochii cât mă juc eu aici, ok?
 Excellent.
 Și o să te rog cu ochii închiiși
 să-mi răspuns dacă ai încrederea în mine.
 Foarte mare.
 Îți mulțumesc.
 Atunci o să te rog, draga mea,
 să faci un pas
 în față.
 Excellent.
 Să te întorci cu fața de unde e venit.
 Excellent. Perfect.
 Și cu ochii închiiși rămând acolo.
 Excellent. Foarte bine.
 Cu ochii închiiși nu trebuie să faci nimic altceva.
 s-o privești cu ochii minții
 pe Gabriela
 care a rămas pe loc acolo unde ai fost tu.
 E excelent, nu trebuie să faci nimic, altceva, faci foarte
 bine.
 Doar să-ți imaginezi
 că o vezi pe ea
 din poziția
 lui Dumnezeu.
 orice ar însemna pentru tine cuvântul ăsta,
 că e biblic, că e religios, că e orice altceva,
 pune-te în poziția perceptuală a Universului
 care își admiră propria creație.
 E excelent.
 Și cu ochii minți în timp ce o privești,
 imaginează-ți că această Gabriela
 regresează
 câțiva ani, 3, 5, 10, 15, până când se face mică, mică, mic
ă, mică, așa cum sunt elevii tăi.
 E excelent. Și continuu să o privești cu ochii minții
 foarte bine.
 Și privești-o cum e mică, invulnerabilă, gingașă, copilă ro
asă, candidă.
 Și privind-o așa cum arată exact cum sunt copilașii tăi pe
 care tu e în drumă atât de bine, atât de frumos, cu atât de
 mare gentilețe și înțelepciune și admirație,
 Tristetea, privește-o pe ea în ochi, așa cum știi, că poate
 nu a fost privită niciodată.
 Și privește-o cu ochii minții și spune, cum o vezi?
 Ce vezi în ea? Ce vezi în ochii ei?
 Tristetea.
 Tristețe, dragă de ea, tristețe.
 Și dacă ar fi de acolo din pozița perceptuală, universală,
 a lui Dumnezeu, care și admiră propria creație,
 ce ai vedea frumos în ea?
 Are pielea curată.
 Excellent! Dacă poți să redici micul, te rog.
 Așa, super! Ca să te audă.
 E foarte energică, are pielea curată, are fundițe uniformă.
 Haaa! Are fundițe uniformă.
 Și ce simți tu, care avea nevoia să audă,
 dacă era cineva care se o vadă așa cum ea nu se vede?
 Că o văd, o simt.
 Ce vezi in ea?
 E...
 Daca nu e abandonata...
 Daca nu e abandonata cum e?
 Poate fi vesela...
 Dar ce vezi tu frumos in ea?
 E talentată, cântă frumos, dansează, învață bine.
 Ce frumoasă!
 Și dacă ar fi să-i spui ceva de care ești mândră de ea,
 care ar fi acelul?
 E frumoasă!
 E frumoasă, mai spun eu o dată.
 Ești frumoasă!
 Și-a de schide ochii și spune...
 Ești frumoasă!
 Schide ochii și privăște-o.
 Privește-o.
 Privește-o.
 Privește-o.
 Cum e?
 Cum e?
 Cum e?
 Cum?
 Cum?
 Ești frumoasă?
 Du-te, nu te crede. Mă zi odată.
 Mă zi odată.
 Cum ești?
 Ești superbă! Ești superbă!
 Ia uite ce frumos ești!
 Stai pe loc! Stai pe loc!
 Ești!
 Uite de aici!
 Uite de aici!
 Uite de aici!
 Suntem foarte frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Suntem frumosi.
 Aplauze.
 Deschidem bratele.
 Staf, ma-sas, staf.
 A fost greu, dar cum e bine? Bravo!
 Ii pot să-i i-ai loc.
 Și mulțumesc pentru curaj.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Suntem foarte frumos.
 Mulțumesc pentru curaj.
 Și bravo pentru curaj, de fapt. Mulțumesc pentru încredere.
 Cum a fost pentru voi?
 Da?
 Nu v-am plictisit.
 Am simțit un pic mai mult decât am zis.
 Dar am simtit ca Gabriela vrea sa faca ceva azi nu maine,
 pe proactiv.
 Si atunci cu drag am ramas.
 Bine.
 Altcineva cine vrea sa-mi spun acum?
 O, glumesc, calmati-va.
 Catva ati facut, nu te-si ingut.
 Acestea fiind zise, va multumesc.
 O seară bună, ne vedem mâine la ziua 2, pa!
