 Muzica
 Muzica
 Bine ati revenit!
 Andrei, o sa te rog sa inchizi usa
 si nu mai intra decat in grupuri decat e 5
 si intr-un picior, te rog!
 Am spus ca incepem la si jumate, nu?
 V-am dat si 10 minute in plus.
 Cum sunteți?
 Plin, sătui, sper că nu de mine.
 Glumă veche din 2017.
 Bun.
 Rox, la modul serios, nu mai intră decât în grupuri.
 Dacă intră, nu o să deschidem ușa pentru fiecare persoană,
 pentru că nu este eficient.
 Înțelegem că se întârzi, e normal, asta e, nevul ni formiz
ăm, dar vreau să intre câte 5, odată, dacă tot deschidem ușa
.
 Corect?
 Așa ziceți acum că voi îsteți în sală.
 Dar vorbim mâine.
 Când nu o să fiți unii dintre voi în sală, s-a zis,
 bă, da-i al dreacu' l-unul la asa.
 Nu, vreau să fie ineficienți.
 Și să ne obișnuim
 să începem cât să poate de la timp.
 Bun.
 Ce v-a măcinat pe timpul pauzei?
 Până a venit mâncarea, la ce v-ați gândit?
 La mâncare, corect.
 Ce va impacta din prima parte a zilei?
 Ce a rămas cu voi acum, spre a doua?
 De unde plecăm, aia vreau să aflu?
 Pesărite fără microfon.
 Te rog.
 Oamenii nu vor umpreși.
 Să știi că oamenii egoiști vor umpreși.
 Oamenii maturi vor umpreși.
 În realitate, oamenii vor un partener, nu umpreși.
 Dacă vorbim de maturitate, da?
 Mersi?
 Altcineva, go, te rog!
 Să fiu mai flexibilă față de harta mentală a celorlalt, m
ersi, bravo, foarte tare, te rog!
 Să observ și să testez, mersi, mă bucur, te rog!
 Să-mi spun așteptările, să-mi comunic așteptările, bravo,
 excelent, te rog!
 suntem poveștile pe care ni le spunem.
 Ba, mai mult decât atât ați mulțumesc pentru replica asta.
 Nu suntem doar poveștile pe care ni le spunem,
 ci noi înșine și ceilalți suntem povești umblătoare.
 Povești umblătoare.
 Harta mentală, dragilor,
 vreau să vă imaginați că este ca un glob
 pe umerii fiecăruia,
 pe care el nu știe că îl poartă, dar prin care, ca filtru,
 vede lumea.
 Are sens.
 Oamenii nu poată să abțină, să vadă lumea, decât în conform
itate cu modul lor de gândire.
 Când înțelegi asta și integrezi asta,
 vei observa că este inutil
 să cerți o altă hartă mentală, pentru că n-are de ales pers
oană.
 E efectiv n-are de ales.
 E ca un glob, așa, pe care...
 Unde să uită stânga-drată față sus, la spate n-are cum.
 Vede realitatea prin harta lui mentală.
 Adică înainte să aibă acces la realitate, are acces la fil
trele lui.
 Are sens, ajunge la voi.
 Curățând această harta mentală,
 curățând-o că se poate,
 poți ajunge să am acces cât de cât la realitate.
 În același timp, și nu vreau să o bag în depresie, sau să o
 iau tare după masă,
 până la finalul vieții, niciunul dintre voi nu va avea
 acces la realitate.
 Cât timp ai o hartă mentală, cât timp respir și nu ești il
uminat,
 tu niciodată nu ai acces la realitate.
 Ai acces la interpretarea TA despre realitate.
 Rezultatele pe care te obțin viața TA,
 relații de cuplu, bani financiar, nu mai reiau, ca să înț
eles ideea,
 vin pe baza interpretării tare despre realitatea, nu pe b
aza realității.
 De ce?
 Dacă o altă persoană, în context similar sau identic cu t
ine,
 obține un rezultat diferit decât tine,
 înseamnă că nu realitatea îi obține rezultatul,
 ci ea face ceva diferit. Ce e acel ceva? Harta lui mental.
 Crede ceva, are ceva important pe hartă,
 are o experiență diferită, sau, atenție, NARE
 o experiență pe care tu o ai, dar care pe tine te blochează
.
 Traumă.
 Ce nu v-am spus despre harta mentală,
 este că așa cum avem...
 sau v-am spus în alte cuvinte și vreau să fie mai clar acum
,
 așa cum avem
 convingeri, valori, principii,
 credințe, cum vreți voi să le spuneți, pe harta noastră
 mentală,
 conștient și inconsțient,
 fiecare persoană, cu voi inclusiv, cu mine inclusiv,
 cu alții inclusiv,
 are foarte multă durere pe harta lui mental.
 Modul lui de gândire, modul ei de gândire,
 este influențat de foarte multă durere
 pe care poate nu și-o mai amintește,
 dar pe care îți garantez ca să-i întâi între culturul lui
 sau ei,
 pentru că e garantată prin viață.
 durerea este garantată doar prin simplu faptul că ne-am nă
scut.
 Felul în care am integrat această durere,
 felul în care am menegeriat această durere,
 felul în care am înțeles această durere,
 ce am înțeles din ea,
 ne construiește mai departe harta și filtrele noastre prin
 care vedem realitatea.
 Are sens pentru voi.
 De ce vă zic asta?
 Pentru că
 oamenii dificili
 de orice vârstă,
 Oamenii dificili sunt oameni care au foarte multa durere ne
integrata si nevindecata.
 Latura lor dificila vine ca un mecanism de adaptare la dur
erea pe care ei o simt sau o resimt in harta lor mentala in
 sufletul lor si nu stiu s-o exprime sau s-o vindeci.
 Oamenii nu sunt rai, sunt raniti.
 Și atunci, data viitoare, când te vei întâlni cu cineva,
 sau vei avea un conflict cu cineva din familie chiar,
 pe care zici, bă, dar e dificil efectiv, e încăpățănat, mai
 e ceva.
 Oamenii încăpățănați sunt oameni foarte răniți.
 De aia vă spunem că încăpățănarea e frică.
 Data viitoare, când veți avea un conflict de genul ăsta,
 aduceți-vă aminte
 că cel mai probabil omul care e încăpățănat și dificil
 e un om rănit care nu știe să spun asta.
 Și atunci devine opțional
 să te judec pentru comportamentul tău.
 Devine opțional să te critic pentru comportamentul tău
 și devine și ineficient în același timp versus
 să îți recunosc durerea, pentru că știu că o ai, că o am și
 eu
 și să accept că în momentul ăla tu n-ai de ales decât să f
ii așa cum ești în secunda aia
 ci ține de mine să mă adaptez ca să o colesc în orice sens
 punctul sensibil pe care l-am atins în relația noastră.
 Aia înseamnă asumare de responsabilitate în comunicare cu
 cei dragi. Așa arătăm că iubim oamenii.
 Adaptându-ne noi în funcție de ce durere atingem prin
 comunicarea noastră cu ei.
 Da-i responsabilitatea lor să-și vindece, 100%.
 Dar oare ajută? Dacă noi facem pe ei dificili, nebuni, cret
ini, răi și cei cuvinte de dragul este mai folosind?
 Că nu îi ajută, vă spun sincer, pentru că asta le agresează
 harta.
 Oamenii dificili, ei știu că sunt dificili, dar măcar sunt
 și ei buni la ceva.
 V-ați gândit la asta vreodată?
 Oamenii care sunt dificili, mă răfăr, notorii, au un nume.
 Au multă experiențe, n-a fi dificil. Li s-a zis că sunt
 dificili de către foarte mulți oameni, da sau nu?
 Au deja un brand.
 O parte din ei, că am vorbit cu câțiva, sunt mândri că sunt
 importanti măcar prin asta.
 Are sens.
 Da, e responsabilitatea lor să devină flexibil, nu e
 responsabilitatea ta să-i salvezi,
 însă s-ar putea ca uneori anumite lucruri pe care ți-le do
rești în viață să depindă de oameni dificili.
 Da sau nu?
 Prima variantă, critică, reproș, scandal, conflict, că ești
 dificil,
 sau înțeleg că ești dificil ca o consecință a multei dureri
 pe care tu ai simțit în viața ta și n-ai integrat-o,
 nu e treaba mea să te salvezi, însă poți să te accept că ai
 această durere
 și să încerc cumva să eficientizez procesul de comunicare
 cu tine făcând eu primul pas.
 Care crezi că o să fii mai eficientă pe termenul un?
 A doua.
 Doar asta necesită efort.
 Necesită disconfort.
 Necesită asumarea procesului de maturizare emoțional care z
ice de ce eu primul.
 Tre' să treci de asta.
 Am uitat să vă zic ceva.
 Două lucruri.
 Unul, logistic și al doilea, inconfortabil.
 Ca să lege de ce am zis până acum.
 Un logistic. Vă rugăm frumos de câte ori așa iți din sală p
ână seara, la final de zi,
 să purtați bejul pe care l-aveți cu numele voastră,
 pentru că este o instituție publică și nu are acces oricine
 oricând în orice context.
 S-au fost acum niște cazuri, ne-au rugat cei de la poartă
 asta.
 Sunt oameni care intră turiști dă pe stradă, efectiv. Le
 place clădirea.
 Și intre să facă poze.
 Și dacă nu au tag-ul, nu îi primește să intre, pentru că
 noi suntem recunoscuți cu tag-ul ca fiind parte din even
imentul rezervat pentru noi. Are sens?
 Deci, prin urmare, când ieșiți din sală, vă rog, chiar dacă
 nu suntem în timpul cursului, purtați tag-ul ca să nu vă fl
ancheze careva.
 Bine? Te rog.
 Ah, da. Mersi.
 2. Mă întreba cineva și îți mulțumesc că mi-a ținut să am
inte.
 Dacă puteți veni la Cluj-Napoca să faceți anumite moduri
 care din ce orice motiv nu puteți să le faceți la București
. Răspunsul e da.
 Avem chiar și azi, dacă nu mă înșeam, oameni din Cluj care
 n-au putut să vin la modul 1
 și sunt în București la modul 1.
 Aveți voie să faceți, să steți bineveniți să faceți asta,
 doar anunțați-ne că faceți asta
 ca să ne adaptăm și noi la nivel de logistică coffee break-
scanule, ok?
 Dar în rest, aveți libertate să faceți, să steți bineveniți
. Mă aș bucura.
 La fiecare generație au fost oameni, nu mulți, dar au fost
 oameni care au vin la Cluj-Napoca să facă cursul
 Și au venit după aia în București și au spus, bă, dar e miș
to și acolo și acolo.
 Unii, vă spun sincer, s-au mutat în Cluj-Napoca după ce au
 venit la modul din Cluj-Napoca.
 A fost o reală fază.
 A venit în Cluj-Napoca în 2019, o tipă, să le ia modulul 3.
 Și după modulul 3, îmi zice, mă mut în Cluj.
 Și n-am crezut-o. Încă locuiește în Cluj.
 De atunci. Adică e curisc, asta am cer să văd.
 Pe partea cealaltă, vă rog, nu veniți în Cluj.
 Că ne cățcăștea chiriile dracului și m-am săturat în
 continuare orașul de cinci stele și figuri.
 Nu mai veniți în Cluj. Veniți în vizită în Cluj. Plecați în
apoi, vă rog.
 Bun. Acestea fiind zise vreau să... Hai, Rox, un pic.
 Vreau să vă introduc, să zic așa, într-un gest pe care știu
 că pentru unii va fi inconfortabil, dar el este salutul
 nostru secret.
 Salutul nostru secret pe care câțiva l-ați observat că ășt
ia vechi îl practică,
 este un brățișare.
 Nu suntem sectă!
 Oamenii o să zică asta despre voi, treaba lor.
 Nu este obligatoriu să faceți asta, vă recomand să vă salut
ați colegii așa,
 chiar și pe cei pe care nu îi cunoști încă,
 Pentru că îți promit și îți dau în scris și am camere pe
 mine și dacă vrei, auzi și asta la un moment dat,
 o să-ți fie dor de asta.
 Îți promit.
 E multe beneficii în asta.
 Nu e obligatoriu să faci asta, doar e recomandare fermă din
 partea mea să faci asta.
 Vă arăt imediat. Sunt două moduri de a îmbrățeși o persoană
.
 Prima este cea care o faci doar de gura luhoria.
 Asta cu mâna o fac bărbații, știi un fel de, hai odată, ter
i-mi, gata, bâști.
 Și varianta în care chiar vrei să face asta...
 femeile îi și cu timpul, ce să vedeți? Exact.
 Mersi.
 Niciodată nu-i suficient.
 N-avem cum, era la filu.
 Bun.
 De ce vă zic asta?
 La modul cel mai serios o să vă lipsească asta,
 dați-vă voi celor care să țin confortabil cu asta,
 să vă jucați cu asta, lu-ți-o ca pe joacă,
 Știu de ce facem asta, este un salut secret, între ghilele
 împurmutat și moștenicii de mine de la Marius, așa cum am
 învățat când eram în locul vostru acum vreo 10-11 ani.
 Nu mă credeți pe cuvânt, dați-vă voie doar un modul să face
ți asta și vorbim după aia.
 Bine? Acestea fiind zise, 3, 2, 1, toată lumea să ridică.
 Îmbrețişez minim 10 persoane pe care nu le cunoști! Pe care
 nu le cunoști! Minim 10 persoane pe care nu le cunoști!
 Muzica
 Muzica
 Să-l amestecăm cu un pic de ulei de măsline.
 Să-l amestecăm cu un pic de ulei de măsline.
 Să-l amestecăm cu un pic de ulei de măsline.
 Să-l amestecăm cu un pic de ulei de măsline.
 Să-l amestecăm cu un pic de ulei de măsline.
 Muzica
 Gata, gata, gata, la loc, la loc, la loc, nu mă interesează
, nu mă interesează, nu mă interesează.
 Eu nu am spus că aveți toată ziua să faceți asta.
 La loc, la loc, la loc, la loc, la loc, la loc, la loc.
 Știu, știu, știu. Îmi place să vă las neterminați.
 Cu îmbrățișările, mă, ce aveți?
 Ce oameni, ba, băiatule!
 Bun!
 Așa vă rog și vă recomand să vă salutați oricători vă întâl
niți.
 Cel puțin în comunitatea noastră este un gest foarte întâln
it.
 Nu e obligatoriu, dar e foarte mișto.
 Bun!
 Hai să mergem mai departe.
 Vorbeam despre harta mentală și despre cuvinte
 și vreau să vă mai dau un cuvânt
 care schimbă foarte mult percepția în comunicare.
 Iar acel cuvânt îl foloseze deja foarte mult dintre voi.
 Cuvântul este...
 DAR.
 DAR.
 Sunt de acord cu tine.
 DAR.
 Îmi place cum te-ai tuns.
 DAR.
 Știi că eu te iubesc.
 DAR.
 În momentul în care pui DAR, după orice ai spus anterior,
 din punct de vedere psihologic și emoțional, ai anulat.
 Anulat. Inclusiv gramatical. Eu vorbesc psihomotional.
 Ai anulat ca perceptie are zero valoare orice-i spui
 anterior.
 Asta nu inseamna ca nu-i bine sa folosesti cuvântul dar.
 Foloseste cuvântul dar cand vrei sa anulezi ceva negativ.
 Într-adevar ai eșuat, dar va fi dificil, dar într-adevar ți
-a fost sau îți este frică, dar folosește cuvântul dar
 strategic.
 Când folosești cuvântul dar pe o calitate, tu ai anulat ce
va ce s-ar putea să-i servească omul din fața ta.
 Ajun la voi.
 Dar...
 Cuvântul dar este ca un...
 Vreau să mă asigur acum că îl țineți minte.
 E ca un pum în stomac.
 Pentru că îi zici, măi măi măi măi măi măi...
 Zbam!
 Pregătești terenul să anulești ceva frumos.
 Îmi place cum te-ai tuns.
 Dar...
 Îți recomand data viitoare pe altcineva.
 Te iubesc.
 Dar...
 Știți ce aude omul de fapt sau oamă?
 Nu.
 Persoana căria tu îi vorbești și primește ceva după care
 dar și altceva rămâne doar cu altcevaul.
 Din punct de vedere psihoemoțional, primește de la tine do
ar ce spui după dar.
 De-aia e bine să folosești dar anulând ceva negativ,
 neproductiv, limitativ,
 Și nu e recomandat cel puțin să folosești darul,
 punând în prima parte a propoziție ceva benefic,
 ceva util.
 Dacă îi musai să folosești darul,
 pune înainte de dar ceva ce va fi în defavoarea celui pe
 care îi înfață ta.
 Dar ai și opțiuni.
 Ce am făcut, o neamă?
 Ați zisat?
 Ai și opțiuni.
 Acea opțiune se numește SHI.
 SHI.
 Pune ce vrei tu în față sau în spate,
 doar leagă-le prin SHI,
 nu alul la prima parte prin DAR.
 Din punct de vedere lingvistic,
 ce vine după DAR va rămâne mai pregnantă în mintea și în
 emoțiile celorlalți,
 iar dacă pui SHI între ele,
 le vei lega.
 Rămâne cu ambele.
 V-aș un la voi.
 Încă un cuvânt.
 Ciudat.
 Mi s-a întâmplat ceva ciudat.
 Am întâlnit un tip ciudat.
 E o situatie ciudată.
 Sunteti de acord că crează un pic de emoție,
 nu știm să o numim, dar e neproductivă?
 Nu-i cam și cum abia aștept să afli despre ce?
 Înlocuiți cuvântul ciudat cu interesant.
 Mi s-a întâmplat ceva interesant, am avut o zi interesanta.
 Am întâlnit un tip interesant, nu înseamnă că e bine.
 Adică nu...
 Depinde cum o spui corect.
 Și tot nu face diferența.
 Și o să vorbim despre asta un pic dacă abocăm azi, dacă nu,
 mâine.
 Legat de limbajul nostru în verbal.
 Vă mai dau cuvinte?
 Un alt cuvânt interesant, care mie mi-a schimbat foarte
 mult harta și rezultatele, este cuvântul problemă.
 Oamenii sunt obișnuiți să vorbească în probleme.
 Și fii atent ce se întâmplă. Facem iar un test cu grupul,
 înainte să lucrați voi între voi?
 Bun. Ce am făcut din neauri este limba și hypnotic.
 Cine l-ați esisat dintre astea vechi? Mulțumesc.
 Ce v-am zis, de fapt, apărut că vă cere acordul?
 În realitate v-am zis, o să lucrați între voi imediat.
 V-am zis, vă mai dau un exemplu și vă ați spus da, înainte
 să lucrați împreună.
 Ați zisat? Și practic v-am indus hipnotic, urmează să lucra
ți împreună,
 ca să nu există reticență prea mare când o să lucrați împre
ună.
 E ok să vă spun ce facă voi atunci când consider că e util
 pentru voi?
 Perfect. Un alt cuvânt legat de asta, vă spuneam, este
 problemă.
 Oamenii sunt obișnuiți să vorbească în probleme.
 Am o problemă, am pățit o problemă.
 Și cuvântul problemă
 este un cuvânt care vine cu
 efect secundar de emoții непroductivă, da sau nu?
 Când ai o problemă, bă, simți!
 Nu te bucuri!
 Depinde...
 Depinde cât ți-ar n-are problema, nu?
 Depinde cum îl cheamă pe problemă.
 Sunt de acord cu tine.
 Vreau să facem un execisiu, scurt, în capul vostru, din nou
, ne jucăm.
 Vreau să te gândești la ceva ce, pentru tine, până în
 momentul ăsta, a fost o problemă.
 Nu trebuie să-mi spui la ce te gândești, nu trebuie să vor
bești cu nimeni, nu trebuie să detaliiezi nimănui.
 Gândește-te la ceva ce, pentru tine, până în secunda asta,
 e cu adevărat definiția unei probleme.
 Pe scala de la 0 la 10, alege 1 de 8.
 0 deloc, 10 super intens, 8.
 Nu vreau să mă spui la ce te gândești, nu mă interesează.
 Perfect.
 Și acum vreau să te gândești la acea situație din viața ta
 și să repeti în mintea ta, nu cu voce, tare după mine.
 Am o problemă.
 Ce te gândești la ce rezultat?
 La acea situație. Am o problemă.
 Am o problemă.
 Și ultimă oară am o problemă.
 Ce simți?
 Anxietate? Si mai ce?
 E posibil sa nu rezolv, altceva.
 Frustrare? Multumesc, altceva.
 Piedica? Cum?
 Da, merci, altceva.
 Perfect. Fiti atenti.
 Ganditi-va la aceeasi situatie.
 Identica, nu schimbati nimic.
 Aceeasi situatie in viata voastra, nu o spui nimanui, ram
ane doar in capsul tau.
 Si repeta dupa mine mintea ta.
 La mine mintea ta. Ideal cu tonul pe care o sa il folosesc
 eu.
 Am o situatie interesanta de rezolvat.
 Am o situatie interesanta de rezolvat. Nu glumesc, repet in
 capul tu.
 Fara hm, daca vrei.
 E foarte bine, eh?
 Am o situatie interesanta de rezolvat. Nu glumesc.
 o situație interesantă de rezolvare.
 Ce simți acum? Ce s-a schimbat? Ce-i diferit?
 Sper ți-am zis să o păstrezi.
 Perfect, merci.
 Emoție, doar emoții nu-mi da metafore.
 Te rog.
 Mă gândesc la soluții,
 speranță,
 percepție, cum?
 Curaj, merci.
 Întuzieaz, numai e frică.
 Dragilor, vă ați gândit la același lucru din realitatea vo
astră,
 același lucru din aceeași situație în realitatea voastră,
 doar ați exprimat-o cu cuvinte diferite și vi s-au schimbat
 emoțiile.
 Asta-i magie.
 Și gândiți-vă cât din populația României habar n-are că d
acă își schimbă vocabularul, își schimbă realitatea.
 Sunt unele situații care într-adevăr sunt foarte intense și
 merită termenul de problemă.
 Sunt de acord.
 În același timp, folosind cuvântul și termenul problemă,
 nejustificat și prea des, ne creiem problemele
 care ar putea altfel fi doar situații interesante de rezol
vat.
 Ajun la voi.
 Un alt cuvânt prin care poți să înlocuiți problemă este
 provocare.
 Am o provocare.
 Am o provocare.
 În fața unei probleme vei simți baraj, anxietate, încordare
, în fața unei provocări, vreți să vă zic ceva despre frică?
 În fața unei provocări, poți să ajungi să simți, antrenându
-te, curiositate.
 Da sau nu? Că e o provocare interesantă.
 Când ai pus cuvântul interesant, deja îți suscit, îți progr
amezi în realitate, curiositatea.
 Newsflash. N-ai cum să simți frică dacă ești curios.
 Gândiți-vă un pic. Dacă zici în capul tău, sunt curios cum
 o să se rezolve versus mi-e frică ca nu cumva să,
 sunt propozitii complet diferite și te raportezi la aceeași
 situație.
 Dar simți ceva diferit. Da sau nu?
 Înlocuiește frica cu curiositatea.
 Când simți că ți-e frică de ceva, spui, ok, sunt curios cum
 o să reușesc.
 Sunt curios cum o să menegeriez.
 Sunt curios cum o să fie la final.
 Sunt curios și o să învăzi din asta. Whatever. Inventezi.
 Curiosul contează să existe acolo.
 La asta mă referam mai devreme când vă spunți că prin cuv
intele noastre
 noi ne creiem la modul cel mai propriu realitatea.
 Veți vedea că sunt oameni cărora voi le împărtășiți diverse
 lucruri
 și ca ei să înțeleagă ce le spuneți voi vor traduce ce-ai
 spus tu
 ca să facă sens pe harta lui.
 Ar să se zică, oamenii, unor zic altceva decât ce-ai zis tu
.
 Și o să zic, stai, un pic că nu asta am zis.
 Ba, asta ai zis.
 Dude, nu asta am zis, asta ai tradus tu.
 Pentru că oamenii au nevoie să-și filtreze realitatea sau
 ce vine către ei,
 îi stimulizi, zice NPU, pe harta lor.
 Și atunci, tu ai nevoie să-ți traduci harta ta,
 pe harta lor, într-un mod productiv,
 pentru că altfel e posibil ca ei să o facă într-un mod ne
productiv.
 Baresens?
 Acestea fiind zise,
 ce aveți de făcut?
 În primul rând,
 Vreau să vorbim un pic despre rolurile în exercițiile NLP.
 Înainte să vă dau exercițiul, o să vorbim despre rolurile
 în exercițiile NLP. Sunt 3.
 Primul rol, și nu e cel mai important sau mai puțin
 important, e doar că așa vine...
 Explorator. Îi zice numele.
 Explorator.
 Exploratorul este cel care face exercițiul, care trăiește
 consecințele exercițiului, beneficii ale exercițiului.
 Este cel care este imersat în exercițul, cel care renunță
 la controlul exercițiului.
 El doar face exercițiul.
 Exploratorul este cel care bea apă, dacă ar fi să folosi
 metaforic.
 Al doilea rol în NLP, în exercițiile NLP, așa cum îl gândim
 și îl predăm eu cu Marius.
 Ghid.
 Ghid.
 Ghidul e cel care conduce exercițiul.
 Ghidul e cel care sprijină exploratorul.
 Ghidul e cel care are controlul exercițiului.
 Exploratorul e cel care îl cedează.
 Exploratorul nu trebuie să știe nici scenariu, nici primul
 pas, nici ultimul pas.
 El doar face ce îi spune exploratorul.
 Ghidul... ce îi spune Ghidul?
 Ghidul...
 ... e cel care răspunde de experiența exploratorului,
 e cel care ține timpul,
 dacă sunt doar doi, mai e un rol imediat,
 e cel care...
 Răspunde inclusiv de siguranța exploratorului, unele exerci
ții vor fi cu ochii închiși.
 Adică exploratorul va fi cu ochii închiși, ghidul cu ochii
 deschiși.
 Ghidul e cel care să uită constant să nu vine cineva din
 afară să se lovească de exploratorul lui.
 El răspunde de siguranța lui, are să-și te vă spun.
 Dacă exploratorul tău a închis ochii, tu răspunzi de per
imetru în care el este cu ochii închiși.
 Ghidul conduce exercițul, exploratorul îl face.
 Al treilea rol si ultimul, este cel al observatorului.
 Observatorul.
 Observatorul, daca exista in exercisul, este cel care tine
 timpul, degreveaza de asta pe ghid, pentru ca unii de exerc
ite vor fi mai complexe.
 Si va zic eu cand sunt test 3, cand sunt test 2.
 Observatorul nu intervine nici o secund in exercitiu.
 Observatorul e neutru din punct de vedere emotional, nici
 nu face exercitiu, nici nu ghideaza exercitiu.
 Exploratorul noteaza feedback pe care il va impartasi la
 final, nu in timpul exercitiuului.
 Observatorul notează feedback sau și ea feedback, din fel
 încât îl notează sau nu, pe care îl va împărtă și la final,
 nu în timpul execițului.
 Acesta sunt cele trei roluri în care noi vom lucra 8 luni
 de zile. Fiecare dintre voi va fi în fiecare dintre aceste
 roluri constant.
 Ce aveți de făcut în continuare?
 Doar în două roluri, pentru că ar dura mult,
 doar în ghid și explorator,
 alegeți o provocare din viața voastră
 de nivel de la 0 deloc important,
 10 extrem de important și intens,
 nivel 8.
 Nivel 8, dar atenție cu condiție
 pe care să o puteți împărtăși.
 care să o puteți împărtăși.
 Adică nu vrei...
 Nu vrei împărtăși cu altcineva în afară de o persoană cu
 care vei lucra,
 dar e nevoie să simți tu că, ok, pot să împărtășesc asta.
 Dacă nu poți împărtăși înseamnă că e level 9 sau 10.
 Ajun la voi.
 Deci vreau să fie 8, adică să pot să împărtășesc.
 Inconfortabil, intens, cu miză pentru mine,
 dar o pot împărtăși.
 Și vei împărtăși această provocare unei singure persoane
 și el va face asta cu tine.
 Cel care împărtășește provocarea este exploratorul.
 Cel care ascultă provocarea este ghidul.
 Mă urmăriți până aici?
 Faceți asta 3-5 minute de persoană
 fără să vă țin eu timpul,
 schimbați voi între voi.
 Dacă vă întindeți, vă sucesc eu, vă zic eu, o schimbați rol
ului.
 Dar aș vrea să țineți voi asta.
 E important, dacă nu vă zic eu altfel,
 este important să lucrați cu persoane pe care nu le cunoaș
teți.
 Deci dacă ai venit cu partenerul de cuplu, nu lucrezi cu el
. Dacă ai venit cu prietenă, nu lucrezi cu ea.
 Dacă ai venit cu amanta, nu...
 Ai înțeles.
 Bun.
 Uite-te în stânga,
 Uite-te în dreapta,
 Nimerește-o și spuneai, See you, motherfucker.
 Cu tine lucrezi.
 Și indiferent că el vrea sau nu,
 că ea vrea sau nu,
 Aveți 10 minute. 3, 2, 1.
 Stai, stai, stai, că avem o întrebare. Te rog.
 Sssss.
 Mai tare?
 Ghidul doar primește ce are de...
 Ascultat.
 E doar prezent acolo.
 E un exercițiu banal.
 Ghidul n-are nimic de făcut.
 Tine timpul, poftim.
 Timpul să uită pe ceas. Hai, tati, că...
 Alo.
 Nu.
 Glumesc, da? Deci doar asculti ca si cum ai fi la o cafea.
 Bine?
 3, 2, 1, start!
 Puteți să faceți asta în picioare sau stând jos, cum vreți
 voi. E irrelevant.
 Muzica
 Bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 Bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun, bun,
 bun, bun
 Se lasă să ne jușcă mai mult. Aha, exact.
 Interesant că deja volumul scade foarte bine.
 Excellen, vă mulțumesc.
 Bă, ducă, dacă mă ignorați, mă ignorați pe banii voștri.
 Bun.
 Hashtag Kung Fu.
 Cum?
 Curios, provocator, ok.
 Cine nu vrea să-mi spună cum a fost?
 Un microphone aici, sînt, te rog.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici. Aici, aici.
 Aici, aici, aici.
 Aici, Andrei, atată, te rog.
 Numele?
 Mă numesc Nicu și nu vreau să spun cum a fost.
 Cum? Cum? Cum te numești?
 Nicu. Nicu.
 Nicu.
 Eu știu, dar vreau să știe și colegii, că a sunat Adjicu.
 Adjicu, corect.
 Nicu cum a fost? Vă rog, glumă.
 Bine, a fost interesant, emoționant și m-a făcut curios.
 Te-a făcut curios. Ok? Mulțumesc frumos.
 Alt cineva care nu vrea să-mi spună?
 Andrei, uite acolo tipul care-ți face ca nu ma vede.
 Cu barba, asa, viking style.
 Așa.
 Bine poate, stiu.
 Așa, așa.
 Cred ca cu mine.
 Numele, te rog.
 Stiu ca ne stim, dar vreau sa... da.
 Balea dimanumesc.
 A fost un numai interesant.
 A fost extrem de emocionant.
 Ok, multumesc.
 Dă-l in spatele tau.
 Cui vrei tu?
 Merci.
 Cum a fost, Cati?
 Pentru mine a fost...
 Nu știam ce să povestesc, cât să povestesc. Era o anumite
 detalii pe care nu voiam să le spun.
 Și atunci aveam așa niște stopuri în vorbire, niște pauze.
 După care mi-am dat seama că povestea mea s-a completat cu
 povestea colegei mele.
 Stop. Cine a mai simțit asta, mâna sus? Că nu v-ați găsit
 întâmplător. Bă, interesant, nu? Uitați-vă în sală. N-aveam
 cum să vă prostesc pe toți.
 Adică n-aveam cum să vă plătesc pe toți să faceți asta.
 Mersi.
 Bine, într-un fel sau altul. Adică nu neapărat exact ce mi-
a povestit, dar mi-am dat seama de ceva.
 Mersi. E suficient și îți mulțumesc. Mersi mult.
 Fiți atunci și vreau să vă întreb.
 Iar e în regulă. Dă-l lu' Andreele apoi. Mersi frumos.
 Trebarea pentru voi. Scopul nu a fost cel pe care îmi lați
 împărtășiri voi, dar mă bucur pentru asta.
 Întrebare. Cine în timp ce împărtășea celălalt a întrerubt?
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 Mâna jos!
 în momentul în care celălalt vorbește și tu ai deja răspuns
ul,
 nu îl asculți îl judeci.
 Atunci când celălalt vorbește sau împărtășește orice
 și tu deja calculezi cum o să-i răspunzi la provocarea lui,
 pentru că nu-i așa, tu ai răspunsul,
 în momentul ăla ce faci să numește judecată,
 De ce face asta se numeste superioritate?
 Si mesajul pe care il transmiti este, eu sunt mai smecher
 ca tine, fraiere.
 Pentru ca daca...immediat, tu nu mai poti...
 Stai un pic, ca am o argument! Ajung imediat.
 În momentul în care faci asta, nevoia ta emoțională este să
 arăți că harta ta e mai bună decât a lui.
 Nu e ceva ce faci intenționat.
 Nu e ceva ce faci cu scop rău, ba din contră intenția ta
 mascată este pozitivă.
 Vreau să-l ajut.
 Dar ți-a cerut el?
 Nu, dar vreau să-l ajut oricum.
 Știți Banco cu bătrâna care trece la trecere de pieton, da?
 Nu?
 Bulă la școală, foarte pe scurt, primește misiune de la do
amna învățătoare să facă o faptă bună până mâine.
 Toți, colegii, să facă o faptă bună până mâine.
 Să termină ziua de școală, să duce bulă acasă, să întoarce
 bulă a doua zi, toată lumea îndoarce la școală, bulă bătut,
 restul, nimic.
 Ce învățătoare ar întreba?
 Dar ce-i pățit bulă? Ești zgâriat cu ochii unflat? Ce ai pă
țit?
 Păi, am ajutat o bătrână să treacă strada.
 Bravo, bulă, asta a fost tema!
 Nu, nu, da-i anavrut.
 Ați înțeles un debat?
 Nevoia noastră de a pune o informație pe o altă hartă
 mentală necerută
 e despre noi, nu despre celălalt.
 Cea mai eficientă metodă de a agresa o hartă mentală este
 să o judeci.
 Judecând o hartă mentală indiferent de vârsta celuilor sau
 celei care e în poziția asta, adică de sub-alterna al nost
ru,
 mă refer la copii și adolescenți.
 Judecându-le harta lor mentală, le transmitem,
 ești vai stiaua ta și tu nu știi încă ești un prostuț, asc
ultă la mine zeul.
 Evident, exagerez ca să înțelegeți impactul.
 Oamenii n-au nevoie de informații sau de salvare, au nevoie
 să se simtă ascultați.
 Abilitatea de a asculta e una extrem de rară în societatea
 noastră, pentru că suntem învățați să fim constant în
 competiții.
 Pe tot parcursul acestui curs veți învăța și veți exerza
 non-judecata față de o altă harta mentală prin astfel de ex
erciții pe care voi credeați că e despre altceva.
 Non-judecata față de o altă harta mentală este unul din
 cele mai înalte semne de respect.
 Chiar dacă harta mentală a lui sau ei
 știi că poate mai mult,
 știi că are potențial persoana,
 poate ai toată încrederea în ea, că poate să-și găsească c
alea,
 doar temporar acum, în momentul ăsta, are un blocaj.
 Nu este rolul tău, oricine fi cu orice profesie ai avea, cu
 orice abiltăță ai avea,
 să salvezi pe nimeni.
 dar nimeni e rolul ăsta și îți recomand să nu ți-l asum tu.
 Imediat.
 Te-am lovit cu ceva?
 Te-am supărat cu ceva?
 E trist, ce? De-aia microfonul... Violeta, te rog.
 Te rog, Vio, te rog.
 Deci e trist că nu numai că... Mai aproape microfonul.
 O să o iau de nevasta, îmi place super tare.
 Pe cine?
 Pe colega mea de suferința.
 Ok.
 Nu numai că am întrerupt-o, i-am dat fato.
 N-am putut să mă concentrez foarte bine și am stai că o să
 mai am ceva să spun.
 Aplauze pentru Violeta, mă rog!
 Bă, dar eu nu am crezut că sunt mai deșteaptă, numai că mi
 s-a părut că pe unde se duce ea, acum eu m-am întors.
 E bine și e foarte adevărat, doar că dacă nu ți-a cerut nim
eni sfatul, aia se numește superioritate.
 Atenție, nu înseamnă că...
 Dar m-am întristat.
 Nu, dar fii atent că e o veste bună ce ai făcut acum, Vel
eta, și nu glumesc.
 În momentul în care avem o secundă în care recunoaștem că
 tocmai am făcut asta sau, mai sincer,
 Facem asta constantă afara acestei săl,
 este momentul în care tu, într-adevăr, ți-ai îmbogățit h
arta mentală.
 Tu, pe tine, cu a ta.
 Când recunoști, aoleu, am făcut asta și fac asta,
 nu e despre vina-ți rea aducă-aminte,
 e despre responsabilitate de azi înainte.
 Are sens.
 Nu ai cum să schimbi nimic din ce ai făcut sau cine ai fost
 până azi,
 însă știi că ai de ales începând de azi, imediat,
 să schimbi, să faci ceva diferit.
 Așa că acest glims rapid de o secundă, cum ai zis tu,
 sau cum n-ai zis ai făcut, ce m-a făcut, nu știu cât ți-a
 auzit voi, a fost asta.
 Aham.
 Ăla este un feedback care în realitate arată că a evoluat
 față de acum o secundă.
 Evoluția nu se petrece în an de zile, dragi, o să petrece
 într-o secundă,
 când conștientizezi ceva ce n-ai știut până mai devreme.
 Are sens.
 Evoluția se petrece extrem de rapid.
 Singura provocare este ca nu e constanta.
 Dar evoluția apare rapid.
 Revelația, inspirația, conștientizarea apare într-o secundă
.
 Îți pică fisa.
 E de bine!
 Nu e de rău. Așa că bravo, viu!
 Este excement. Nu glumesc, nu te vale de spune sincer că e
 de bine.
 Ori care dintre voi e în poziția asta și spune
 mama cum am fost cât i-am dat.
 Dar nu mai tăceau dracului odată să-i dau e soluția.
 E în regulă, am fost acolo.
 Am fost acolo. Am fost salvatări de serviciu.
 Și o să vorbim despre asta.
 Eu nu întâmplătorul meu am auzit meseria de polițist.
 Din nevoia psihologică de a fi salvator.
 Majoritatea, și o să vă zic ceva din inside,
 majoritatea cuvârșitoare acelor care au meserii cu oamenii,
 în a sprișni alți oameni,
 psiholog, psiotrapeut, pompier,
 duhovnic, medic, de urgență în special, și de astea, prim
 ajutor,
 Sunt oameni care au în ei nevoia de a salva.
 Atenții, fac o treabă excelentă și nu ar putea să funcțione
ze societatea fără ei.
 Foarte bine.
 Problema este când devine rol blocat și salvează pe toți.
 Adică, în afara servicii, să duc să cunosc pe cineva.
 Nu e în sală, a fost.
 Calculam să văd dacă poate ceva să îl cunoască, nu.
 A făcut un curs de primajutor, atât de mult i-a plăcut,
 bine, nu l-a făcut degeaba.
 încât din momentul ăla a început să umble cu două truse de
 prim ajutor după el sau trei, că nu se știe niciodată.
 Și ghici ce mă, avea baftă de-astea, odată la 3-4 zile,
 accident!
 Cine era acolo?
 Tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă
-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă-tă
-tă-tă-tă-tă-tă-
 TATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATATAT
ATATATATATATATATAT
 sau oameni care sunt medici-asistenți și să facă rău pac
ientului ca să vină ei primii să facă resursitare.
 Pathologic din nou, nu la asta mă refer.
 Toate astea sunt sindromul salvatorului și sunt despre noi.
 Orice sfat dai în viața ta, necerut, e despre tine, nu e
 despre intenția de a-i face bine celuilalt.
 Știu că tu vrei și binele celuilalt, sunt convins de asta.
 Nu treci de asta.
 Doar că psihologia spune că atunci când ai un sfat necerut,
 celuilalt ai tendința să-i furi lecția.
 Tu ai ajuns la niște concluzii vieaua, apropo de ce spuneai
, mă întorc unde alții merg acum, învățând niște lecții.
 Și eu și tu și alții. Să desdea corp cu mine.
 Nu refuzați acest proces, această libertate a oamenilor de
 a greși pe harta lor, pentru a-și învăța lecțile tot pe h
arta lor.
 Excepție făcând, imediat,
 excepție făcând,
 când ești plătit să faci asta.
 Când ești plătit ca avocat, ca medic,
 ca trainer, ca ghid, ca preot, ca psiholog, ca psiotrapeut,
 și este rolul tău profesional, aia nu mai este salvare.
 Este profesionalism. Să dai tot ce poți mai bun, ca expert
 într-un domeniu,
 pentru cineva care ți-a plătit să-ți seară sfatul. Are sens
.
 Bă, dacă îmi ieși din sală, tu nu mai ești psiotrapeu sau
 trainer.
 Tu esti om, esti mama, esti tata, esti fiu, esti copil, nu
 mai esti trapeu.
 Da, stiu ca auzi.
 Una din cele mai perverse forme de a fura lectiile oamenil
or sunt sfaturile necerute.
 Pentru ca in realitate sunt judecata harților.
 Imediat. Larisa avea o intrebare aici, jupaia l-o imparand.
 Stai ca vine Andrei acum, multumesc.
 Si daca te siri, ridici, te rog.
 Mă întrebam dacă întrebările astea de explorare sunt tot
 din
 gama de a salva pe cineva în contextul ăsta.
 Întrebările de explorare nu.
 Întrebările de explorare...
 Dă-ne câteva exemple. Tu ești terapeut și știi despre ce
 vorbești, dar vreau să știești celălalt.
 De exemplu, să-mi clarifice mai mult la ce situație se
 referă, despre ce context e vorba...
 Dacă nu intervii cu soluția după ce ți-a clarificat, nu.
 Nu este salvare.
 Și nu este judecare.
 Dacă pui întrebările doar de clarificare,
 s-ar putea să îl sprijini pe el sau ea,
 să-și dea seama că ori nu are o problemă, ori nu e așa mare
.
 Ați pățit vorbind cu cineva care nu vă întrerupe
 sau vă pune doar întrebări de explorare, cum îți ține la
 risa,
 să vă dați seama că problema ori nu e așa mare, ori că nu
 există?
 Ăla e cel mai bun lucru pe care poate să-l facă cineva
 pentru voi,
 și ăla e cel mai bun lucru pe care le puteți face voi
 pentru alții.
 Să puneți întrebări în loc să dați faturi.
 Doar că ei psihoterapeut știe asta.
 Majoritatea unor care vin să lucreze cu alții nu știu asta.
 De-aia am împărguat-o să văd exemplu.
 Mersi, Larisa. Mersi și eu.
 Acolo, te rog, Andrei, hai că ești aproape. Uite, ridică mâ
na.
 Uite-l acolo, mersi.
 Marius sunt.
 Marius.
 Partea cu sfaturile în cazul copiilor tăi, până unde merge?
 Depinde la copii.
 Ai obligația, întregul meu, iar mi-mi place să sun
 responsabilitatea, nu cred în obligație, apropo de alte cuv
inte, da?
 Ai obligația să, versus ai responsabilitatea să, sună alt
fel, da sau nu?
 În relație cu copiii, ca părinte în special, ai responsabil
itatea să ghidezi copiii,
 am observat, în jurul meu, și în echipa mea cu cei care au
 copiii,
 funcționează mai bine încurajările și întrebările cu copiii
 decât răspunsurile concrete.
 Dar atenția, nu înseamnă că nu trebuie să le dai, pentru că
 copiii au o hartă goală.
 copiei au o hartă în formare, copiei au o hartă plină de g
ândire magică.
 E natural să o cureți și să o eficientizezi prin autoritate
a în care ești.
 Cât timp lași libertatea copilului să treacă prin procesul
 de a evalua ce vrea să rămână pe harta lui?
 Dar asta prin întrebări.
 Cunosc doi tipi, un sot-soție.
 Sunt colegi din relație de NLP cu mine, deci acum 10 ani.
 După ce au plecat de la modul 3 sau 4, nu mai știu exact,
 au ajuns acasă și aveau 2 copii, și au și acum 2 copii, dar
 nu cei au foarte micuți acum, sunt adolescenți,
 au început să vorbească cu copiii prin întrebări.
 Îi ți-a transformat complet psihologia.
 Ști de ce? Un copil care primește o întrebare, primește și
 mesajul, contezi, ești important, răspunsul tău e important
.
 Are sens.
 Și când copilul primește mesajul de copil, în mesajul tău,
 răspunsul tău, opinia ta este importantă, îi crește stima
 de sine și încrederea în sine
 într-un mod organic, natural și sănătos.
 Dar nu mereu.
 Pentru că, într-adevăr, copiii din nou,
 am nevoie să-li se curețe un pic harta, să-li se dezactive
ze gândirea magică,
 să fie ținuți un pic în cadru sănătos, nu lăsat...
 Adulții nu! Adulții au nevoie să fie susținuși cel mai des,
 din nou, în afara de contexte
 profesionale în care tu ești terapeut acolo sau ghid,
 ajută mai mult ca un adult să fie susținut prin întrebări
 decât prin sfaturi.
 Sfatul către un adult îi spune, tu ești mic, nu contezi, eș
ti slab, ești va, ești a oata.
 Și atenție, inclusiv dacă ți-l cere,
 către că sunt oameni de pendenți emoționali care nu-și vor
 să-și asume responsabilitatea pentru provocarea și pentru
 viața lor
 și umblă după alții să le dea soluții la problemele lor. Ș
tiți-vă, deștia?
 Fugiți de ei.
 Emoționale, cel mai bun lucru pe care puteți să îl faci.
 Să simtă că e nevoie să se confrunte singur într-un mod săn
ătos
 și matur, cu propria lui viață.
 Ideal, trimite la un terapeut.
 Ideal.
 Nu-i da soluții constante la întrebările existențiale ale
 vieții lui,
 pentru că practic îi face rolul fași dependent de tine.
 Știți unde este sweet spot-ul na sol?
 Când un salvator se întâlnește cu un dependent.
 Un salvator abia așteaptă victime,
 Și o victimă abia așteaptă un?
 Vă mai zic ceva ce o să usture?
 De obicei așa înîntâlnim în cuplu.
 De multe ori în cuplu ne întâlnim pe tiparul ăsta.
 Și bărba și femei, nu contează sexul.
 Și la un moment dat, la început, e frumos cocktail, hormoni
, hap-hap, baucik, uau-auu, ce mișto e.
 După care apare sufocarea.
 Dar mai las să mă să fac și eu singur.
 Sau singură.
 Dar mai lasă-mă în pace cu întrebările tale de scurcăte.
 Sună cum a scut?
 Pentru că inclusiv un cuplu s-aplică.
 Revenim.
 Cel mai bun lucru pe care poți să-l faci pentru prietenii t
ăi, pentru oameni care îți dragi,
 să-i ia apropo de ceva din anume de vreme,
 este să-i sprijini prin întrebări de explorare
 care să le sublidineze faptul că au de ales.
 Întrebări de explorare înseamnă întrebări deschise
 care îl provoacă să detalieze, nu să răspundă cu da sau nu.
 Întrebările închise sunt întrebări cu da sau nu.
 Și în sensul ăsta vreau să vă fac o recomandare și o rugăm
inte în același timp.
 Toți ce veți învăța aici cu mine, cu Marius, cu colegii mei
,
 prin exerciții, prin feedbackul colegilor voștri,
 nu mergeți acasă să le predați familiei.
 Familia voastră are nevoie de iubirea voastră,
 nu de cunoștințele voastre învățate ca să le arătați cât de
 proști sunt ei.
 Pentru că știm toți
 că există tendința, când ai ajuns la o revelație și o cunoș
tință
 faină, să spui, hai să-ți spun ce am învățat, tăzi, că ești
 entuziasmat!
 Domul poate vrea să bea o bere cu tine sau un sprit, nu să
 îi predai tu cursul de NLP.
 Prea târziu, hă?
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 Și în casă la mine de patru ani în coace, majoritatea discu
ților se termină cu
 Da, pe harta tau!
 Știi de ce râd?
 Pentru că de acum încolo să zici tu asta!
 Știu, dar și eu zic asta de patru ani în coace!
 Excelent!
 Întrebarea pe care vreau să o pun mai în tăi era
 Nu există situații în care contextul social îți cere să dai
 feedback sau posibile faturi la finalul unei destăinuiri?
 Poți să-mi dai un exemplu?
 Situatia de față.
 Și promit că-ți răspund.
 Situatia de față în care am făcut exercițul 2 la 2?
 Nu.
 Pentru că eu v-am făcut cadrarea exercițiului în felul urmă
tor.
 o provocare de nivel 7-8 pe care puteti sa o impartasiti
 si impartasiti-o celuilalt.
 Si m-a si intrebat colegul, si a intui bine.
 Si Ghidu ce face?
 Si aia se ma prinda, dar noroc am experiență.
 Si Ghidu ce face?
 Si am spus ce vrea.
 Ghidu doar asculta-mi si zis,
 dar cine m-a auzit?
 Nimeni.
 Pentru ca eu nu v-am zis, dati sfat, raspunde.
 Am zis Ghidu, asculta.
 Ascultă.
 A că voi ați ales să dați faturi să întrărupeți.
 Și atentie, știți că sunt unii statistic în sală care n-au
 dat faturi să simt bine cu ei?
 Și zic, da, dar eu n-am dat faturi, am tăcut.
 Da, dar ai dat faturi în mintea ta.
 Ghidul face exercițiu și m-a întrebat colegia ce face și z
ic, ascultă.
 N-am zis să dați faturi.
 Ai încercat a prețiezi bine.
 Glumesc. Are sens, Matei?
 Da.
 În contextul ăsta, încă o dată vă aduc aminte, toți ce fac
 în fața voastră, toate exerciții pe care vi le dau nu sunt
 întâmplătoare.
 Au ceva în spate.
 Nu mereu au capcane de genul ăsta. Acum am vrut să vă arăt
 cum funcționează mintea voastră, încă, pe pilot automat.
 De azi înainte, sper din seara asta, când ieșiți în sală,
 când au ajuns pe cineva care vine să vă zică să se plângă
 de ceva,
 Vreau să alegeți să simțiți în loc de milă, care este un cu
vânt programat de biserică cu intenții bune,
 pot să recunosc asta, dar mila este un sentiment pe care de
 obicei îl simte un superior față de un sărman, da sau nu?
 Versus compasiune, care este un sentiment pe care de obicei
 îl simte cineva care a trecut prin ce ai trecut tu,
 înțelege provocarea ta și drumul pe care o are de parcurs,
 vede în tine resurse că poți să faci asta și nu te salvează
,
 pentru că știe valoarea procesului prin care e nevoie să
 treci singur.
 Are sens.
 Și Mila, cu toate intențiile ei bune, din nou,
 ne facea să ne simțim superiori.
 Întrebarea pentru voi.
 Putem să recunoaștem, ca grup, nu vreau să redicați mână,
 că s-a întâmplat nu odată în viață, de multe ori,
 Să trecem pe lângă oameni sărmani, săraci, cu provocări de
 orice fel, de la sănătate, la amputații, la ce vreți voi, o
ameni ai străzi sau nu.
 Și să simți un fracție de secundă.
 Ce bine că nu sunt locul tău.
 De acolo vine mila.
 Și nu vă jude că sunt la fel ca voi, am trăit-o și eu.
 Doar asta înseamnă că nu am exercat suficient de mult încă
 compasioane.
 Compasioanea înseamnă respect pozitia în care te afli,
 Știu că îți este greu, îmi pare rău că ești acolo și
 contribui cât pot la a te sprijini fără să mă simt salvator
.
 E o diferență între a da 50 de lei unui sărman cu intenția
 de
 a senota ce suflet bun și nobil sunt eu
 versus a da 50 de lei cuiva prin altcineva
 fără să știe cine l-a ajutat și l-a servit și l-a sprijinit
.
 Are sens.
 Să cumpe am fost acum la un restaurant și am mâncat cu ech
ipa,
 au o opțiune,
 plăteștem asta unui bătrân singur.
 Mi se pare fantastic de mișto,
 pentru că nu e nevoie să te duci să te simți tu superior
 față de să rămanii bătrâni care sunt singuri părăsiri și î
nsingurați.
 Dar poți să lași acolo 50 de reu milion cât te ține pe tine
 să dai,
 pentru că restaurantul, dacă tu crezi în asta, prin fundaț
ia Margareta, nu sunt sigur,
 va face asta.
 E un alt mod de a contribui și de a sprijini fără să te sim
ți salvator.
 Are sens pentru voi.
 E doar un exemplu.
 Te-am răspuns, Matei.
 Da, și mai am întrebare.
 Te rog.
 De mai devreme.
 Cum combați comportamentul sau răspunsul da-dar?
 Da-dar?
 Da.
 Cum îl combar?
 Sau da-dar, adică înțeleg ce spui dar.
 Cum combați tu ca...
 Îi subliniez exact ce face.
 Din ce aud de la tine, deci dacă tu îmi spuneți-te, da, H
oria, înțeleg ce spui tu dar,
 dacă am fi doar noi doi,
 te spune, Matei, din ce aud și e posibil să mă înșel,
 pentru că nu am dreptate mereu,
 mereu, din experiența mea, faptul că ai pus un dar după ce
 ai zis că ești de acord cu mine, anulează din punct
 emoțional ce-ai spus. Care e de fapt mesajul pe care vrei
 să-l aud de la tine? Ar fi întrebarea pe care
 îți-aș pune eu. Adică te-aș invita la sinceritate. Dacă ar
 fi așa ușor, ți se pare că am făcut
 Eu te fort?
 Nu dar.
 Maman, eu fac asta de 12 ani spre 14 ani fascinat de asta
 si de vreo 25 din curiositate ca din adolescenta studiez,
 fac si testez chestii manipulandu' oamenii uneori.
 Asa am invatat, sa nu mai fac.
 Again, vă rea aduc aminte, eu nu sunt în fața voastră cu
 nimic superior.
 Eu sunt în fața voastră doar cu niște cunoștințe diferite
 și cunoștia abilității antrenate.
 Atât. Antrenate înseamnă am dedicat mai mult timp ăstoia.
 Nu am o minte diferită ca tine, sunt mai slab ca tine în
 alte primițe teasiguri.
 Doar că ăsta e rolul meu în care eu fac bine ce fac pentru
 că sunt fascinat și pentru că am avut mai mult timp de exer
cițiu.
 E tot ce aveți nevoie.
 Eu îmi propun ca la finalul acestui curs,
 și poat să vă confirme cei care au mai făcut cursul ăsta cu
 mine sau în online,
 dar în special în sală, că e o diferență,
 ca voi să știți ce aveți de făcut,
 să faceți tot ce am făcut eu în fața voastră.
 Asta e obsesia mea, asta e fascinația mea,
 când ieșiți din sala la final de curs la modul 8,
 cu diploma, cei care o veți avea.
 Ce?
 Nu cred în diplomădată cu arcanul.
 Chiar o să fie o testare, timbru-ul
 îl veți obține doar în baza testării și
 a chitării unui taxe de timbru care nu e a mea.
 Apropo, se va achita o taxă de timbru de 10 euro, 12 euro,
 habar nu am cât e, care merge la societate românele LPE.
 Nu e a mea, ca să știți, vă zic după acum.
 Și nu e obligatoriu să dați acea testare, evaluare.
 Dar...
 Eu și echipa mea vom evalua
 la modul sincer, între răspunsurile și parcursul vostru,
 nu e obligatoriu ca toți care dați testarea să o și luați.
 Revin.
 Îmi propun și îți promit, ca la finalul acestei experiențe
 de 8 module,
 voi să aveți harta
 și o mare parte din abilitățele pe care inclusiv eu și ech
ipa mea le am.
 Asta îmi propun și reușesc de fiecare dată.
 A. Că veți avea timp necesar
 să exersați ceea ce ai învățat și ce ai testat,
 Da, va fi necesar si asta it's all new.
 Tu decizi cat timp vei da sa exercezi, sa testez, ce-a zis
 nebunul.
 De exemplu, pana maine la finalul zilei, vei avea cel putin
,
 mai multe dar unul extrem de important,
 concept de exersat,
 intencionat ca tema de casa pana la modul 2.
 Cel putin unul. Si o sa ti-l zic.
 O sa va arat. O sa il demonstram.
 O sa il exersam si in sala.
 Si cand esti din sala pana la modul 2, aia va fi, sper eu,
 fascinatia ta pana la modul 2.
 Acum, cât tu alezi să o faci, nu pot să controlezi.
 Ajunge la voi.
 Dar îți promit că tot ce fac și vă explic și vă arăt și
 pare ușor,
 e doar exersat.
 Bine?
 Te rog acolo.
 Acolo simt, bravo.
 Mersi, mă duc în spate atunci.
 Te rog.
 Luminita mă numesc, mulțumesc.
 Ce-au Luminita?
 Cum facem să convingem sau să încurajăm persoanele care ap
erează la noi ca și ghizi,
 Să își dea voie să exploreze soluțiile pe care tu îi le pre
zinti,
 ghidat, bineînțeles, de tine, dar fără să pici în sindromul
 salvatorului, a expertului, să...
 Cum faci să-l convingi?
 Sau să lucrășezi, să pună în aplicare, nu neapărat,
 că convinți poate sună prea forțat.
 Să... da.
 Păi, în primul rând, dacă el apelează la tine, adică te ro
agă, ca ghid, te plătește și cadrul formal de tu, ghid, el
...
 că nu mă plătește, vrea să vadă dacă am soluțiile,
 să vadă dacă eu sunt persoana potrivită.
 Ah, ok. Atunci îi răspunzi la obiectii.
 Îi răspunzi și la obiectii.
 Perfect. Atunci îi vorbești despre alții care au făcut ce
 le zici tu.
 Perfect.
 Dacă nici asta nu funcționează, faci ceva ce este malefic.
 Și o fac cu fiecare dintre voi și o fac constant și o să
 fac tu la finalul cursului,
 chiar dacă știți că o fac, o veți uita și o să o fac oricum
.
 Și se numește sare pe rană,
 adică apeși acolo unde el doare.
 Dacă cineva vine și îmi spune exemplu,
 bă îmi place ce spui de la mine, nu o să funcționeze,
 eu de obicei da-mi imi îi îmi îi spotrivește și ca tipar de
 personalitate și ca mufă,
 mă ajută și fața,
 i-a spune ok, perfect în regulă, când o să te doară sufic
ient de tare,
 să nu mă caos că e posibil să fiu ocupat.
 Și plec.
 Dar o fac la caterincă.
 Adică îi aduc aminte că pe-l doare ceva.
 Sau îi sublieze alternativa.
 Ești dispus să testești ceva ce e posibil să nu funcționeze
 sau e mai usor și confortabil pentru tine să rămâi cu dur
erea?
 Are sens?
 Pare că-i dau de ales.
 Dar cine ar alege durerea?
 Un masochist.
 Nimeni. O să spun o chestie. Sunt dispus să trestești ce-mi
 spui tu.
 Are sens?
 Are sens, doar că...
 Se numește în coaching avocatul diavolului, ca să știți, ca
 tehnică.
 Am momente când dau soluții, după care îl văd pe om că este
 contrariat
 sau din verbal îl văd că e contrariat, și îi zic
 Dar la tine oricum nu o să funcționeze că tu ești prea bun
 la problema asta.
 Și mă uit așa și cu fața aia de...
 Și omul să simte cum?
 Enervat, furios.
 Furia e bună, dragilor.
 Furia e mai bună că atrizetea și depresia.
 Furia e combustibil, furia e energie.
 Eu, apropo de cum fac să conving, intenționat frustrez o
amenii.
 Dar mi se potrivește mie.
 Problema este că pleacă frustrați sau supărați.
 Pe principiu, cine ești tu? Te dai mare...
 Perfect! Nu e clientul tău.
 Dar atenție, mai zic mai multe numele.
 Luminița.
 Luminița.
 E doar o alternativă ce spune, nu e variantă cea mai bună.
 Dacă tu nu reușești să convingi
 clienții tăi să testeze ceea ce tu le oferi, înseamnă că î
ți lipsește ceva ce face mâini.
 Eu spuneu mic că o să înveți.
 Îți lipsește un cuvânt, un concept, o abilitate.
 Mulțumesc.
 Și eu, mersi frumos.
 Acolo și mergem în pauză, vă rog.
 Sim, sim, sim.
 Ești aproape. Redică încă o altă mâna, colegă. Mersi.
 Și mergem în pauză.
 Salut, Ioana.
 Nu-mi dau seama cât este de potrivit întrebarea...
 Hai să aflăm.
 Dar sunt curioasă.
 Am înțeles că este foarte valoros să asculti.
 Cum ar fi potrivit să reacționezi când primești acele sfat
uri pe care nu le-ai cerut?
 Apreciez că îmi vrei bine și vrei să îmi pădăjești din
 experiența ta în același timp,
 te rog, răspund în libertatea să fac problemele greșelor.
 Asta cu un prieten.
 Dar mi s-a intamplat la serviciu.
 Daca s-a intamplat la serviciu, fi si aroganta.
 Cine ar putea vrea asta sa supere ca tu ceri voie sa fii
 liber sa gresesti?
 Ajun la voie?
 Da, perfect.
 Fugi!
 Daca ai persoane narcisiste si atentie,
 noi in momentul asta in societatea,
 dar dorita in o educatie psihologe foarte disponibile in
 ultimei ani,
 Punem foarte des al dracului de des diagnostice.
 Acuma toti știm să identificăm narcisiştii.
 Bă, nu-i așa ușor.
 Sunt foarte multe tipuri de narcisişti.
 Sunt și narcisici buni.
 Nu toți narcisici sunt egali.
 Sunt narcisici care sunt nești narcisici funcțional.
 E bine să fii narcisii până la un punct, știați asta?
 Deci, hai să ne limităm un pic la runca cu cuvinte de
 diagnostic psihiatric.
 Sau de psihologie clinică.
 Lower the pressure. Nu suntem psiholoși, nu vreau să fiu.
 Am prieteni care sunt, eu nu vreau să știu ce știu ei.
 Crede-mă! Nu vreau! Că aș vedea numai diagnosește peste tot
. Și nu vreau asta.
 Cu narcisii, ci îi spui, apreciești și îți mulțumesc și
 sunt convins că dacă ai fi în locul tău, ai vrea să afli pe
 cont propriu,
 pentru că știi cât de important este să îți iei unele elecț
ii singuri fără să fii salvat. Sună altfel.
 Nu altfel.
 E o altă varianta ce s-a spus mai devreme.
 Ok, Ioana?
 Și eu, merci frumos.
 Bun!
 Acestea fiind zise pauze, ne vedem la și 10, vă aștept!
