 Muzica
 Hai, bine ați revenit!
 Unde rămasesem?
 Vorbim despre emoții, dacă nu v-ați prins azi.
 Unde am rămas? Ce faceam? Că nu mai știu.
 Moțiile nu sunt bune sau rele, pozitive sau negative.
 Paradigma asta cu emoții de vibrație înaltă sau de vibrație
 joasă
 este extrem de valoroasă în acea paradigmă.
 Dacă funcționează, vă aduce rezultate,
 mă bucur, mențineți-o. Vreau să mai fac un disclaimer,
 cred că l-am făcut deja, vreau doar să fiu sigur că
 ajunge la voi. Rulul meu în fața voastră cu
 uneltele și paradigma pe care eu o predau și o explic
 nu este să vă convinc că asta e cea mai bună.
 Cea a psihologiei și a NLP-ului, ok? Nu e despre
 doar uneltele astea funcționează sau sunt cele mai bune.
 Exclus.
 Paradigma NLP-ului și psihologiei, practic, spune asta.
 în același timp și vreau să fie foarte clar.
 Te rog, te încurajez, te invit,
 nu știu cum să-ți explic, vreau să te ba la cap
 oriunde ai fi vreodată să auzi propoziția asta,
 dacă orice altă paradigmă pentru tine
 în contextul în care vei fi când ești în această sală funcț
ionează pentru tine
 mai bine decât asta, ui-te-o pe asta.
 Are sens?
 Vreau să pleci din sala asta atât de flexibil, încât
 nu să-ți pui întrebarea ce din NLP
 sau psihologie poți să aplic,
 sau ce din spiritualitate, reichii, teta,
 sau mai știu eu ce pot să aplic. Nu.
 Vreau să pun întrebare meta, să numește,
 care paradigmă e mai potrivită pentru rezolvarea rapidă
 acestei situații?
 Atunci. În momentul ăsta.
 Care e cea mai bună?
 Că nu vreau să începem războaia între
 tematici, dogme, paradigme, guru, mentor.
 Nu e despre asta, nu mă interesează,
 nu o să intru niciodată în această discuție.
 Mai bun. I don't care.
 În schimb vreau să spun întrebarea ce din care paradigmă N
LP, psihologie, terapie, theta healing, reiki, spiritual
itate
 I don't care funcționează și este potrivit dacă îl aplic
 acum să mi-aducă un rezultat. Înțelegeți un debat?
 Ăla este maximul de flexibilitate la care eu vă încurajez.
 Nu vreau să faceți evangelizare pe niciun fel de temă.
 E, NLP-ul, n-ai văzut nimic, tata, ia du-te la cur să vezi.
 Nu faceți evangelizare, nu mă interesează, majoritatea o să
 o pună.
 Celor care aud asta, o să se opună la modul Madhud-Adryako
 și cu NLP-ul,
 ca au de el de toate părțile cei, ofii și miezul ăsta, știi
?
 Au voie, oamenii și reacționezi așa, au voie.
 În schimb, vreau să vă păstrați flexibilitatea că uneori po
ate
 paradigma NLP-ul nu e potrivit în contextul vostru.
 Poate e potrivită paradigma religiei. Atenție.
 E foarte posibil.
 Mențineți-o, calibrați-o.
 Dacă contextual e mai potrivită paradigma religiei sau
 spiritualității,
 sau faceți diferența între religie și spiritualitate, cum v
-am învățat,
 nu mă interesează ce ați auzit în sara asta și a funcționat
 astăzi și mâine.
 Ajun la voi.
 Mă interesează să aveți o paletă largă de opțiuni, de parad
igme, dogme, tehnici,
 concepte și convingeri,
 care să-ți dea libertatea să-ți alegi ce vrei să simți,
 sau ce rezultat vrei să obții și în ce ritm rapid.
 Nu mă interesează de unde ți-ai rezultatele.
 Dacă am o obsesie bună,
 fascinație, aș putea să-i spun,
 este că tot ce mă interesează este că tu să obții toate
 pe care ai nevoie să le obții. Punct.
 Nu mă interesează cum faci asta.
 Că de la mine, că de la altcineva,
 că prin NLP, psihologie, Reiki,
 I don't fucking care.
 A venit cineva și mi-a spus că, la un moment dat,
 și-a ajutat soția să scape de nu știu ce nodul
 prin chirurgie energetică.
 Și eu am făcut exact asta, poftim.
 Zice, da, avea analize care arătau că are ceva nodul na sol
.
 Eu studiam, învățasem, nu mai știu cum a formulat-o,
 tehnici de chirurgie energetică cu lumini, cu nebunii.
 Și la două săptământri s-a dus la medic și, ghici ce, nu
 mai avea sau era în remisie.
 Reacția mea, știi care a fost, aveam două opțiuni.
 High sector, interior.
 Mai duteai dracu' cu chirurgia ta, Luminasa.
 sau să-l contrazic la modul, bă, ne, te-ai plecat, hai să
 ne întoarcem un pic, medicina se culuște, reacția mea a f
ost a treia, mă bucur că a funcționat.
 Nu mă interesează cum obții rezultatul, de unde vine, ce
 crezi tu că ai făcut, că poate tu crezi că ai făcut ceva și
 în realitate s-a întâmplat altceva,
 I don't know, nu mă interesează, pentru că nu-mi pasă de h
arta ta, nu vreau să-ți o judec.
 În schimb îi interesează rezultatul tău.
 Bă, tu ești convins că a funcționat? Vă aduți vă o real
itate în realitatea voastră de cuplu, o creștere în calitate
?
 Tu știi, I don't care de cum ai ajuns acolo, nu o să te
 contrazic niciodată.
 Măi, are sens? Da, eu fac mișto de paradigmele abstracte și
 vagi, din momentul...
 Cum vorbeam cu cineva în pauză, din un singur motiv. Sunt
... Crede în ele, atenție.
 E clar, cred în multe paradigme abstracte, vagi, spiritobuh
u.
 Fac mișto de ele, pentru că sunt folosite în momentul ăsta,
 sunt la modă,
 să se scurteze etapa și procesul de evoluție,
 care e dovedit că funcționează, dar vine cu disconfort,
 și anume, vindecare emoțională, dezvoltare personală,
 disconfort, pe termen scurt sau mediu, ca să îmi cresc cal
itatea vieții,
 adică să am trenezabilități, să am trenez convinciri și să
 am putere de decizie.
 Asta e varianta dovedită că funcționează, da?
 Iar vine varianta psihopurul, bu bu bu,
 care zice te îmbraci în alblul laș, părul lung, mănânci
 vegetarian și cânti namaste și otanaua, nu știu ce mai va
 să numește,
 și te vei simți mai bine.
 Care e dovedită că majoritatea la majlută nu funcționează.
 Atenții, funcționează.
 Vă pod acărți eu, mai încolo vom vorbi,
 de oameni care au scris excelent și nu mai sunt între noi,
 că au făcut-o acum 100 de ani,
 despre spiritualitatea, yoga. Studiez yoga. Sunt pasionat
 de asta. Mă educ în sensul ăsta,
 dar nu recomand salturile în procese de evoluție, când asta
 funcționează.
 Eu de aia fac mișto de aceste paradigme.
 Ajun la voi.
 Funcționează, doar că nu există în România atât de mulți gh
izi reali, autentici, eficienți în a explica
 și bine intenționați, așa cum arată Facebook în ziua de azi
.
 Eu asta nu cred.
 Din motive personală, este tot ce susțin.
 Sunt unii care sunt autentici, eficienți în a explica, bine
 intenționați
 și care au multă valoare de oferit.
 doar că de obicei ajungi la ei după ce parcuje niște etape
 pe compropri.
 Iar eu sunt aici ca să vă împing către etapele pe compropri
.
 Are sens pentru voi.
 De aia vreau să faceti diferență între paradigme, că vorbe
am cu cineva în pauză,
 că pare prin ceea ce facă, contrazic altă paradigmă, nu mă
 interesează,
 mă interesează doar subțituri de toată lumea care vezi să-l
 obțin.
 Hai să revenim la paradigma psihologiei și emoților.
 Vă spuneam că din perspectiva NLP și a psihologiei pozitive
, să zic așa, sau de performanță,
 Nu contează ce simți, contează cum folosești ceea ce simți.
 Și aici vreau să vă notați o altă, să spunem, regulă de aur
,
 în ceea ce înseamnă inteligență emoțională.
 Emoțiile sunt combustibilul comportamentului meu.
 Fără emoții, nu pot să manifest cum comportament.
 Emoțiile întotdeauna sunt combustibil.
 nu sunt bune, nu sunt rele,
 ci dacă sunt contextual potrivite,
 acestea poate să fie un mega combustibil pentru propriul
 comportament de care am nevoie ca să obțin un rezultat.
 Problema este că noi credem că emoțiile noastre sunt pe
 pilot automat și sunt în afara controlului nostru.
 Ceea ce nu este adevărat,
 pentru că odată ce ne educăm din punct de vedere al intel
igenței emoționale
 și începem să ne recunoaștem emoțiile,
 să le acceptăm, să stăm cu ele, să le aflăm mesajele,
 și o să vă zic, chiar ce înseamnă asta,
 începem să dăbândim o putere.
 Majoritatea oamenilor, v-am spus asta și în online, vreau
 să fie chiar când toată lumea,
 nivelul de bază de la care pleacă este cel de truism, se
 numește în vocabularul de...
 nu știu cum, care să zic, truism.
 Știți ce-i truismul?
 Lucru care prin sine este deja adevărat fără să mai fie ne
voie să fie menționat.
 Adică... respiri.
 Păi logic, nu ai cum să...
 Trăiesc deci respiri, știi?
 Deci respiri, stii? Asta e un truizm. Pai, treci pentru ca
 respiri.
 Adica, se tizati?
 Hai sa va arat truizmu cand vine vorba de inteligenta emot
ionala.
 In fata oricarei provocari, care ne scoate din confortul
 nostru,
 majoritatea oamenilor si va s-o radicati, daca ati spus
 asta in viata voastra,
 veiti spune, am emotii.
 Am emotii, multumesc.
 Bai, e un truizm.
 Pentru ca existi, ai emotii. Nu ai cum sa n-ai emotii.
 Se tizati contradicția? Logica, adica, n-ai cum sa n-ai
 emotii.
 Și ce face un om inteligent emoțional, după ziua de azi?
 Numește emoția.
 Simt anxietate.
 Simt frustrarea.
 Simt o senzație de abandon.
 Simt tristețe. Simt nostalgie.
 Și dă numele
 acele emoții, pentru că este suficient de amtrenat
 în lumea lui interioră să o recunoască.
 Dacă te oprești la doar am emoții,
 Nu vei crește din punct de vedere emoțiilor tale, nu vei
 putea să le folosești pentru că nu le cunoști.
 Și acum o să spuneti, sunt siguri câțiva...
 Stai un pic, adică emoțiile nu sunt pozitive sau negative,
 adică toate sunt bune, da, contextual.
 Furia e bună sau rea?
 Excelentă când ai de apărat pe cineva de reacție.
 Nu vrei să aperpeni nimeni de un agresor fizic în stare de
 zen.
 Să-i zici namaste.
 Te invit, te rog drag, om plin de lumină și fir de filament
 de aur,
 să nu dai în soțul sau soția mea.
 Pentru că... Steven Stigal poate.
 Zice Fadia. Steven Stigal poate.
 Nu, când ai pe cineva drag, copilul tău, soția ta, soțul tă
u, nu știu,
 de apărat fizic de cineva care e agresiv,
 bă, furia e extrem de bună ca și combustibil, da sau nu?
 Tristeția e bună?
 Majoritatea dintre noi fugim de sentimente și emoții de tr
istețe profundă,
 pentru că nu știm să ne conectăm cu ea și cu valoarea ei,
 în schimb.
 Dați-vă voie să vă răspundeți voi singuri.
 Și v-am dat exemplu, asta și în online.
 Este adevărat că cele mai mari balade
 de muzică, de inimă albastră, cum se zice, da?
 De tintă, whisky-ola, de zici că
 Pfff! Povne, maica, unde a existat acest vin, acest prosecu
?
 Pentru mine, canta!
 Suteți de acord că acele balade, acele melodii au fost sc
ris într-o emoție de tristete profundă?
 Deci, practic, a ieșit ceva util, valoros și semnificativ
 frumos,
 dintr-o stare emoțională pe care majoritatea noastră dintre
 noi o evităm.
 Ei! Deci, brus, contextual, este utilă tristetea.
 Vă mai dau un context în care tristesa este extrem de utilă
?
 Introspectia.
 nu vei putea face comportamentul de introspectie
 in stare de entuziasm
 in emotia de entuziasm, da sau nu?
 In stare de entuziasm, ii spune, mai toar, nu-mi paharel,
 fratiul eri
 ca a venit vara, s-a oprit ploaia, ii se merge la mare, pe
 costa, cum zice mafia, da?
 Ba, dar daca o tii pe entuziasmul asta permanent
 o sa te intorci vreodata in interiorul tau sa scauti
 gaurile de peticit la sac si uranile emotionale
 Da sau nu?
 În schimb, tristeția, dacă o lași să apară,
 contextual potrivit, ideal să fi singur,
 nederanjabil,
 cu timp la îndemână,
 și să, atenție,
 să gândești despre ea
 că este extrem de valoroasă,
 adică să ai o convingere despre propria tate, tristeția că
 este extrem de valoroasă,
 s-ar putea
 sa te impinga spre evolutie, spre constantizare, spre integ
rare
 sau inclusiv spre acceptarea unor decizii pe care te tem de
 foarte mult timp sa le iei.
 Are sens?
 Asta sunt niste introspectie.
 Si noi, in lumea nostra emotiona, nu stim, nu acceptam si
 majoritatea pe pilotul automa fugim de emotii intense,
 pentru ca nu suntem obisnuiti cu ele.
 Pentru ca pana asta am categorisit emotiile in bune sau
 rele.
 Tristete, cah.
 entuziasm, mișto, abia aște bucurie.
 Și fiți atenți ce se întâmplă.
 Pentru că lumea, societatea noastră, în școală,
 nu mai zic mai departe la liceu,
 nici măcar la Facultatea de Psihologie.
 Am fost un an la psihologie și m-am speriat ce preda oia ac
olo,
 și am zis ok, fuck this shit, învăț pe cum propriu.
 Am avut intenția să învăț, să mă duc să fac școala oficial.
 Și în momentul în care mi s-a zis, când eu puneam întrebări
 de curiositate,
 vă dau cuvântul meu fără niciun fel de intențe negativă,
 Am curios să predat, atunci am decis să plec, la psihologia
 copilului cineva spunea ceva extrem de interesant
 Bine, citind de pe o carte
 Dar, mi s-a părat, eu n-aveam cartea, mi s-a părat interes
antă ideea
 Și am ridicat mâna, doamna persoară, ce înseamnă, nu știu
 ce
 Tu ești aici, să asculti și să notezi
 Chiar dacă citai din carte, da? Deci puteam să citești și o
 carte, da?
 Nu să pui întrebări
 Păi, ești nebun la psihologie?
 Să nu pun întrebări ca să înțeleg cum funcționează mintea o
mană,
 mai ales mintea unui copil soadureșcent?
 Mpfff!
 ROCON!
 Și am plecat, m-am frecat în obsesiunea lor.
 Dar revin, nici măcar nu facu' dracu' să rog ei, nu se pre
da.
 Hai să nu vorbesc la prezent acum patru-cinci ani.
 De unde am plecat?
 Vă testeză.
 Bravo.
 Tristeția este ceea care îți dă calitatea unor decizii,
 calitatea, când zic calitate,
 pe care amânde foarte mult timp să le iei.
 Când te lovești o stare de tristețe
 în contextul potrivit și o lași să trăiați,
 că să vină la suprafață,
 vei avea parte de unul dintre cele mai sincere momente
 din viața ta, tot cu tine însuți.
 De care majoritatea dintre noi fugim ca de foc.
 În momentele alea de tristețe,
 dacă îți pui întrebările pe care n-ai vrea să te le pună
 nimeni,
 Vei auzi niște răspunsuri pe care nu te gândeai vreodată că
 o să le auzi de la tine în sud sau de la tine în săță.
 Însă asta necesita curaj.
 Și noi vă spuneam că nu facem asta pentru că suntem fugim
 ca de foc și nici măcar în școală și nici măcar în psiholog
ii nu se preda asta.
 Și apare comportamentul care se numește, din nou în psihot
erapie, escapism.
 Escapismul înseamnă fuga, conștientă sau inconstientă, de
 stările mele emoționale de cunoaștere la interiorul meu.
 fuga.
 Cum fug?
 Prin anestezie.
 Există pe de anestezie, să-mi spunăți dacă sunt mă cunoscut
, la vecini sau alții.
 La invitații voștri de-așa seară, da? Nu la noi. Noi suntem
 iluminați.
 Alcol, cea mai la îndemână.
 Majoritatea oamenilor, bărbații aici statistic,
 aici așa este, se vor refugia prin escapism în alcool at
unci când vor simți furie
 și se tem să piardă de sub control acea furie,
 frustrare,
 tristețe,
 abandon,
 lipsă de putere,
 singurătate.
 Se vor duce în alcool pentru că alcoolul anesteziază
 factorul critic al minții conștiente, să numește aici,
 în căpșor, îl anesteziază
 și schimbă filtrul realității.
 Și zice, a, păi lumea nu e așa rea.
 Iu ce bine mă simt, m-am relaxat și eu.
 Doar că vine tot psihologia și, mă rog, studiile vin și
 spun,
 vei avea nevoie de cantitate din cea în ce mai mare ca să
 anestezeze aceeași cantitate de emoție,
 din cea în ce mai mare mai mult pe-al col.
 Și așa pare dependență.
 Femeile se vor anestezia prin...
 Bravo!
 Tascuri, vor face multe tascuri, adică vor fi ocupate.
 Ele să nu ne aud acum, da?
 Dar știți femei care, când sunt singuri acasă și n-au nimic
 de făcut totul,
 pentru că am măgut și toată săptămâna sau au avut sprijin
 mama, tata sau pe cineva în casa.
 Deci nu e nimic de făcut curat.
 Sau de...
 Bă, dar găsesc ele ceva?
 Mm-hmm. Anestezie. Escapism.
 Atenți-vă, o zic cu răutate.
 Vă spun, hai să vorbim pe bune, da?
 Alte forme de escapism.
 Drogurile.
 Orice formă de drog, recreativ, sintetic, natural, ciuperci
 sau cocain, I don't fucking care,
 este o metodă de escapism și de deconectare de stările emoț
ionale de care ți-e prea teamă să te conectești și de care
 să te atingi.
 Bravo, ajungem imediat acolo.
 Da, imediat.
 Fumatul este o altă formă de escapism, dar e mai light. A
sta o să vă explic mai încolo.
 Netflix, bravo!
 A venit pandemia și ne-a închis în casă. Și ne-a închis în
 casă cu cine?
 cu significant other, ne-a închis în casă cu celălalt
 și nu ne place de celălalt
 prea mult și ne-a închis în casă și cu noi înșine
 și nu ne place nici de noi înșine
 te-ai zicea, e în baie de-aia de tine, te-ai zicea, e în
 cameră de-aia de-aia de-aia, unde să mai fugi?
 Și a venit pandemia și ne-a închis și ne-a pus față în față
 cu tine
 cu cei tu de vindecări rezolvat, înțeles, integral la tine
 dacă ești cu minte deschisă
 sau te-a pus față în față cu celălalt
 și cu ce ai de rezolvat cu el, cu ce ai de comunicat cu el
 sau ea, evident,
 cu ce ai de împărtășit și cu ce ai de crescut în relația vo
astră.
 După pandemia, a explodat numărul de divorțuri.
 Statistic.
 De ce?
 Pentru că pandemia a accentuat ceva ce deja nu funcționa.
 Comunicarea și relaționarea de cubl.
 Statistic, au explodat divorțul.
 Ce înseamnă asta?
 Calitatea vieții noastre, dragilor, este datorul de cal
itatea emoților și
 procesului și abilităților noastre
 de a ne conecta cu emoțiile noastre.
 Alte comportamente elevate de escapism,
 cititul dezvătare personală și cursul dezvătare personală.
 Dacă te duci din curs în curs
 și nu-ți dai timp să integrezi,
 să testezi, telefonile păstențioase că le arunc
 cu mantă, dau așa în perete și jupă aia, să nu cei fix unde
 vreți voi să ducă.
 Dacă te duci din curs în curs,
 ne dându-ți timp să asculti, să integrezi, să te stezi, să-
ți iei feedback, să te stezi din nou,
 în realitate este o formă de escapism pentru că tu nu vrei
 să crești, tu vrei să amâni să crești.
 Pentru că creșterea și evoluția are două forme.
 1. Asumarea responsabilității pentru viața ta, internă și
 externă.
 și confruntearea de frici.
 Sunt două forme de evoluție extrem de rapidă.
 Confruntearea de frică și asumarea responsabilității tale
 în viața ta, indiferent ce vârstă ai.
 Dacă faci asta sau măcar una dintre ele, îți garantesc că
 în 3 ani ești rachetă.
 În schimb, apare justificarea mentală care spune, nu știu
 suficient,
 Mai duc la un curs.
 Da, da, ai o strategie pentru obiectivul tau de vreun an,
 stii ce vrei, ai resursele, stii la cine sa te duci daca ai
 nevoie de o intrebare sau daca ai nevoie de un raspuns sau
 o ghidaj sau ceva, exista mentor, exista prietenii, exista
 oameni cu experienta.
 Da, da, nu ma simt pregatit.
 Ma mai aduc la, de evident, frica de esec pe care vrei sa o
 anesteziez, ducandu-te sa mai afli ceva nou.
 Zicea cineva seară, nu o să dau numele, că e din sală și n-
am acordul.
 Știu foarte multe lucruri și să-mi spuneți dacă vă regăsiți
.
 Știu foarte multe lucruri, primez foarte multe feedback-uri
, că știu foarte multe lucruri și că am ceva de împărtășit
 frumos
 și bine și eficient și valoros pentru alții și totuși nu 
ies pe scară largă vizibil pentru că mă simt încă nepregătit
ă, insuficient calificată
 sau mi se pare că îi păcălesc pe oameni.
 Ce-i sinc sa gasesti in situatia asta vreodata in viata lui
?
 Ok, multumesc. Am facut asta pentru respectiva persoana, ca
 sa vada.
 Si stii cum se numeste asta in psihologie?
 Sindromul impostorului.
 Sindromul impostorului are si un nume al celor care l-au
 documentat,
 sindromul Danning-Kruger.
 D-U-N-N-I-N-G.
 D-U-N-N-I-N-G.
 Linuta Kruger cu K.
 Sindromul Danning-Kruger.
 Care zice asa, are doua... este o paleta,
 este, facem o axa,
 care are două extreme.
 Provocarea este că majoritatea suntem la aceste două
 extreme, nu suntem în mijlocul.
 O să vedeți imediat.
 Extreme aromăr 1.
 Oameni lipsiți de competență, lipsiți de cunoștințe, lipsi
ți de experiență,
 lipsiți de abilități,
 lipsiți de multor de potențial.
 Care au o extraordinară mare încredere în ei,
 în baza ignoranței lor,
 depășesc limitele,
 pentru că atitudinea lor de curaj, mă frec, lasă că voi de
 fie ce a fi,
 le aduce rezultate.
 Ba da.
 Dar ei nu știu asta.
 Și cât timp ei cred despre ei
 că merită să obțin rezultate,
 ghici ce, le vor obține,
 pentru că majoritatea celorlalți
 de lângă ei sunt în extrema cealaltă.
 Au abilități, au foarte multe informații,
 au educații de calitate, au experiență,
 au competențe de multe ori prin școlii oficiale,
 prin diploma, prin OK, au feedback, au încurajări,
 dar nu au încredere că ei pot.
 Și sunt în extrema cealaltă, ăștia sunt impostorii, care se
 simt ca impostorii,
 și ăștia sunt impostorii reali care cred că sunt experți.
 Vă are sens?
 Și, în realitate, trebuie să fii în mijloc.
 Adică dacă ești în extrema dreaptă în care nu miști nimic
 de 3 ani,
 deși ți se spune... am fost acolo eu, de aia îl cunosc atât
 de bine.
 Serios. Eu am dat drumul la ce fac acum, acum un an sau doi
 intârziere pentru ca am fost in sindrom impostorului.
 Si sunt si acum, in continuare, axa asta nu dispare, in sch
imb, in vezi sa te raportez la ea. Cum? Nu o crezi.
 Cum? Prin dialogul interior.
 Cand aud o voce in capul meu care e pe tonul vocei mine, im
i spune, ba, dar nu o sa iasa bine, da mai taci dreacu'.
 Si nu il cred. Si ma duc si fac ce mi-am propus si nu il
 ascult pe impostor. Si fac, hmm.
 Și după ce iese, zic, ia fraire, că n-am văzut că n-am avut
 încă de în tine, de aia n-am avut încă de în tine.
 Și ghici ce, în timp ce contrazici, tiparul de care tot vor
bezi la începutul modului,
 ți se re-scrie psihologia personală.
 Tu cât timp îți crezi impostorul interior, te va conduce.
 Ghici ce face ăsta care obține rezultate. Nu îl crede.
 Chiar dacă sunt oameni în jurul lui care spune, băi, ești
 nebun?
 Stai, drăia, cu păcurul, cine ești mă tu să faci?
 Și ăsta chiar poate are dreptate să stea păcurului.
 Și nu o facem.
 Și să obțin rezultate.
 Este inclusiv un dicton.
 În latină îți capă formularea lui.
 Universul iubește pe cei curajoși.
 Nu pe cei competenți.
 Nu pe cei care merită.
 Nu pe cei care s-au născut pentru asta.
 Nu.
 Universul iubește pe cei curajoși.
 Adică cei care își folosesc
 intenția
 Ca să obține rezultate, nu așteaptă să aibă garanția
 interioră că ei sunt pregătiți.
 Și aici vreau să vă impart în două categorii, să îmi spune
ți dacă vă regățiți undeva.
 Mâna sus în viața voastră, dacă vreodată sau dacă în moment
ul ăsta,
 mai mult timp din viața voastră reacționați.
 Mâna sus. Reacționați. Să întâmplă ceva și reacționezi. Per
fec, mulțumesc.
 Sunteti Pout-o-Pilot.
 Dacă majoritatea timpului din viața ta reacționezi, când
 mai acționezi?
 Asta înseamnă performanță.
 Să acționezi tu, înainte să se întâmplă ceva care să te obl
ige să reacționezi,
 pentru că dacă se întâmplă ceva, este stimulul extern, af
ara ta, tu trebuie să te adaptezi.
 Acolo nu ai putere personală. Da, e bine să fii flexibil la
 ce se întâmplă, cu 100%.
 Vrei să crești în calitatea vieții, acționezi.
 Inclusiv în ceea ce înseamnă lumea ta emoțională.
 Pentru că, dragilor, unul din filtrele noastre emoționale,
 și mă întorc acum la emoții,
 sunt rănile noastre emoționale.
 vedem lumea
 prin ochelarii ranilor pe care le purtam in spate.
 Vreau sa va imaginați un
 un ghiozdan plin de bolovani grei
 pe care ii purtati in spate
 si care reprezinta tot ceea ce va ranita voi vreodata ind
iferent de varsta.
 Si atentii, rana emotiona nu inseamna defect.
 Rana emotiona inseamna ca ai un sac interior,
 ai un sac in spate
 cu bolovan pe care-l cari, și ai un sac interior
 de iubire, să spunem.
 Oricât de multă iubire îi pune în acel sac interior,
 sau ar pune alții care te iubesc, sacul tău interior
 nu se umple niciodată pentru că este
 înțepat.
 Este rupt, are găuri.
 Și știți oameni care le spui de 15 euro pe zi,
 5 ani în continuă, le spui că iubești și tu nu cred sau nu
 simți.
 Și au nevoie constant de revalidare, reconfirmare,
 reauzire, știți oameni de asta?
 De ce? Sacul lor interior este rupt.
 Intra, il vezi ca arata ca sacul, dar fondul e rupt.
 Sacul interior este rupt din cauza randelor emotionale.
 Cand zic rand emotional, nu ma refer ca suntem defecti in v
reun fel, toti le avem.
 Ci ca pierdem energie psihoemoțional pe acolo,
 pe unde nu acceptam sa ne uitam ca avem ceva de vindecat.
 Go!
 Da, poti sa schimbi asta, acceptand ca e nevoie sa treci
 printr-un psiholo,
 terapeutii și psihiatrii, zic travaliu.
 Printr-un travaliu emoțional, metaforic,
 ca și cum te naști tu pe tine însăți,
 cea care vei fi.
 Cum?
 Ducându-te acolo unde ți-e frică să duci, în interiorul tău
.
 Spunând, da, simt abandon, de ce?
 Nu știu, dar vreau să afl.
 Și aici vin și vă spun și corelesc cu ce v-am spus în prima
 partea zilei,
 nimeni din viața voastră nu este vreodată,
 sub puterea voastră, la nivel de a vă asuma voi responsabil
itatea pentru emoțiile lor.
 S-a prins-o pe aia?
 Dar care e colorarul?
 Nimeni din viata voastra nu e responsabil pentru emotiile
 voastre.
 Asta inseamna ca daca tu in relatie cu o persoana, in orice
 context, simti ceva ce nu-ti convine,
 nu e despre tine, nu e despre el sau ei, e despre tine.
 A, el face un comportament extern, care pentru tine ce este
? Stimul extern.
 Dar reprezentarea ta mentala despre acele comportamenti si
 emotiile tale despre acele comportamenti sunt 100% in lumea
 ta interiora.
 Asta inseamna asumare de responsabilitate sa spui, nu inte
leg ce se intampla, dar eu simt ceva in rapor cu ce faci tu.
 Adica nu te acuz de ce simt eu, ci eu observ ce simt eu in
 rapor cu ce faci tu.
 Aca tu ai putea sa faci alt comportament? Da.
 Dar atunci i-am asaflat ca am acest buton.
 Si asumare de responsabilitate inseamna, ok, interesant, tu
 ma simt abandonat atunci cand.
 Simt refuz complimentul cand mi se da sincer.
 Stiti, pe cineva care primeasca un compliment sincer si sp
unea,
 a, da, asta e lestii, nu e mare lucru.
 Stiti oameni care fac asta?
 Sau, iti sta bine cu porola, a, ce e mare lucru, am fost...
 Si diminuezi complimentul care iti vine, de ce?
 Pentru ca tu nu simti ca meriti.
 Introspectia ce inseamna, nu simt ca merit.
 Si luni esti in terapie si spui, sunt psihologul sau psiot
erapeutul sau coach-ul,
 mai putin coach-ul, coach-ul are alta rol,
 dar sunt unii care au unelte emozionale și care funcționeaz
ă.
 Dar vorbesc politiclii corect acum, da?
 Psiholog, psihoterapeut.
 Am o speță.
 Eu am pățit-o pe asta în fața voastră.
 Nu a voastră per se, ci într-un curs acum, patru,
 și cred că v-am spus, nu mai știu.
 Exact la modul 3, eram și vorbeam despre,
 o să facem noi imediat, ancore.
 Și vorbeam despre ancore,
 și am ajuns, am făcut ancor,
 nici p-ai am făcut dezancorarea.
 Și la dezancorare am formulat eu greșit,
 că eram și eu la început.
 Formulez eu cumva, nu știu cum eronat,
 și îmi trebuie cine vrea să dezancureze.
 Am zis-o ceva înasol, nu mai știu ce.
 Și mi-a iesit o tipă în față, ca să facem demo-uri, cum ați
 văzut că facem.
 Vă sunt buni acele demo-uri?
 Ok.
 Și iesem față, facem un demo și să punem pe scaun.
 Și eu din nou, formulați-vă, eronat, a fost sută la asta
 culpa mea prin felul în care am formulat.
 Adică vreau să vină cu o emoție de gen 6-7, ca să putem să
 o dezancurăm.
 Mi-a venit cu una de 12.
 Mi-a venit cu Doliu.
 Cand mi-a venit cu Doliu,
 si inceput sa-mi explic ce simte si de cand simte,
 eu nu puteam profesionisti fiind sa zic, ia, du-te tu acasa
,
 du-te la loc, ca te caut la modul 6, cand pot sa te ajut.
 Fair? Nu era. Corect?
 Si am intrat mai departe in ce venea clienta.
 Am lucrat cu ea, am folosit ceea ce am spus ca fac dezanc
urar,
 dar am adoganu' niste tehnici ca sa poti o sprijinca,
 nu mereu una singura functioneaza,
 al întreloanele peste, că pot fi combinate.
 Am lucrat cu ea pe acel doliu,
 pe tot parcursul acelui proces,
 mi-am ușcat limba.
 Până aproape de sânge.
 Eu, de ce? Că mă atinsese.
 Și când am ieșit din proces,
 când am ieșit ea din proces, a dus la loc,
 le-am dat pauză cu colegiul să vorbească, de ce?
 Telefonul, am un doliu, nu știu de unde vine,
 dar simt o strădeție.
 Pentru mine scrieam asta, luni dimineață eram în terapie.
 Vă dau cuvântul meu de onare.
 Asta înseamna asumare de responsabilitate a stărilor tale
 emoționale,
 și prin auto-observare să îți dai seama unde ai de lucru.
 Nu să simți o stare de desconfort și să îți spui, e, las că
 trece.
 Ce mâncăm azi?
 Pentru că, atenție, cu cât mai mult reprimi o stare emoț
ională,
 indiferent că știi de unde îți vine sau nu, se acumulează,
 crește ca un balon interior, în subconștientul tău,
 Consumă energie psihoemoțională, s-o reprime acolo.
 Cu cât mai multă energie consumi psihoemoțională, cu atât
 multă nu ai în viața ta reală și devine targic, apatic,
 lipsă de motivație, scade calitatea somnului, apare insomni
ile, apare dialogul interior neproductiv.
 Nu înțelegi mesajul? Foarte bine. Psihosomatică. Încep să
 apare psoriazis, supică părul, încep să apară tremuri rumâ
inilor, apar pete pe palme.
 Nu înțelegi mesajul? Și mai tare, psihosomatică, boală.
 Sunt din cei în ce mai multe studii și medicale, făcute și
 de medici,
 și de psihiatrii și psihotrapeuți, care confirmă legătura
 intr-in secă,
 fără vreun dubiu, între afecțiunele fizice
 și starele noastre emoționale nevindecate s-au reprimat.
 Băi, există studiul. Din ce în ce mai multe.
 S-au făcut niște experimente, inclusiv în cruci,
 Dacă m-a mențit pe mine, o vă minci și eu.
 Știu povestea de câțiva ani, o spun constant,
 dar dacă m-a mențit pe mine, o minș eu.
 Adică n-am fost eu acolo, dar am mers la cineva de foarte
 mare încredere.
 Într-un spital s-a făcut un grup de lucru cu pacienții onc
ologici de grad 4.
 Adică final.
 Adică mai mult de patru, n-ai ce să faci.
 Continuându-se tratamentul alopat, dacă nu mă știu să num
esc aștia,
 nu s-a renunțat la nimic din punct de medical,
 tratament, chimio, ETQ,
 S-au introdus sedințe săptămânale sau de dor pe săptămână
 de psihoterapie.
 Un număr foarte mare dintre cei care au acceptat să facă
 parte din acest studiu au intrat în remisie.
 Și s-au oprit studiul.
 Ce încerc să vă spun este că inclusiv în afecțiuni de genul
 ăsta extrem de intense,
 nu recomand sub nicio formă
 întreruperea tratamentului alopat
 Exclus. O zic să rămână pe cinci camere și cât înregistrat
 vor fi.
 În același timp recomand, înainte să ajungi acolo,
 sprijinul constant psihoterapeutic să faci curat în suflet
el.
 Să meargă în paralel. Exact.
 Din nefericire, majoritatea oamenilor,
 deci dacă este o frică pe care o avem și mi-o recunosc și
 mie,
 și e constantă și va fi constantă pentru toatele subvieții
 voastre, nu scăpați de ea,
 este să ne ducem în interiorul nostru să vedem ce găsim ac
olo.
 pentru că știți ce vom găsi majoritatea între noi?
 Pe lângă râni.
 Frică enormă.
 De nivel panică.
 Până când nu acceptăm că aia va fi acolo oricând,
 v-am aleget să ne uităm în ea,
 procesul nostru de evoluție reală nu începe.
 Și eu de asta vă spun.
 Spiritualitatea falsă ce face este că zice, nu ai nevoie de
 asta.
 Nu ai nevoie să-ți iei în interiorul tău,
 nu ai nevoie să-ți asumăți responsabilitatea pentru emoți
ile tale,
 nu ai nevoie să te împaci cu mama și cu tata
 Pentru ce crezi tu că au făcut sau nu au făcut?
 Nu, trebuie doar să gândești pozitiv.
 Ești fiul de lumină și lumina te vei întoarce, dar până at
unci
 stau cu depresia asta, ce fac? Are sens în debat?
 Bun, revenim. Te rog.
 Stai un pic că vine microfonul.
 Pentru persoanele care se duc în anesteziere folosind drog
urile ca să-și rezolve problemele emoționale și blocajele,
 cum se încadrază?
 Nu sunt de acord cu afirmația, nu se duce nimeni în anestez
ie prin droguri și alcool ca să-și rezolve, ci ca să se asc
undă, să fugă.
 Deci prin droguri și anestezie din alcool sau orice formă,
 nu-ți rezolvi nimic.
 Si mai mult le activezi si le adancem la un nivel.
 Nu an cele droguri care dau dependenta.
 Nu conteaza.
 Irrelevant.
 Exista psilocibina care vine din ciuperci, care e naturala.
 Sunt oameni care sunt, cunosc eu, oameni care merg constant
 in aceste droguri recreative,
 care nu dau dependenta dar sunt psihotrope,
 insa nu-si fac munca terapeutica.
 Au o problema sau nu?
 Da.
 Intereci?
 Deci, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei atent, ei
 atent,
 pentru că prin orice fel de drog recreativ, de dependență
 să nu sintetic sau natural,
 în realitate vreau să scad durerea cu care nu vreau să mă
 conflăm.
 Și atunci, acestei oameni au nevoie de empatie și de compas
iu nejudecat.
 Deci procesele de recuperare acestor oameni nu o să funcț
ioneze niciodată,
 așa cum pușcăria nu funcționează, ok?
 Pentru că nu o să ducă la recuperare și la...
 Cum? Remediere și reintegrare în societate, mă refer la cei
 care fac pușcărie.
 Cât timp nu se începe cu acceptarea compasioanei și faptul
 că el atât a crede, atât a știat, a face?
 Dar acele persoane care au suferit traumă, pentru că în jur
ul meu am avut astfel de persoane.
 Nu înțeleg întrebarea, spun sincer.
 Folosesc, deci seduc și fac acele terapii întregulimele.
 cu aiahuasca, astfel încât să și aceseze, spun ele,
 asfel încât să își deblocheze și acele traume sau acele
 persoane pierdute,
 cazuri foarte grave.
 Da, eu am fost invitat constant în ultimii ani să merg în
 diverse litrituri,
 exclusiv în Peru și la sursă cu procese cu aiahuasca și
 inclusiv în România.
 cred în importanța, valoarea și sensul acestor experiențe,
 cred în același timp și în etapele potrivite să faci asta.
 Și majoritatea oameni pe care eu îi aud, care ajung la mine
, că merg în direcția de...
 Recent am auzit o fază ieri și fac aici o paranteză, la sal
ă.
 Îmi zicea cineva la... da, fac sală, v-am mai spus.
 Că îmi place e furtul de altceva. Înfine.
 Bine. Sunt la cineva la sala, mă duc, nu știu când, în
 proces de ayahuasca. Vorbea cu antrenurile meu.
 Și eu mă uitam pe tavan, că nu mă bag înseamnă cu treaba me
a, nu sunt alt rol.
 Și ăsta îmi treabă la un moment dat.
 Dar de ce te duci? Că știa că... eu aud, că cu ăsta îmi înț
elege.
 Și de aia s-a făcut mie.
 Uitând faptul că, dacă așa-l face un pic de research,
 foarte mulți oameni care intră în proces de ayahuasca,
 nepregătiți, se întorc inclusiv cu psihose de acolo, sau
 internabil la psihiatrie direct,
 pentru că ghiscen, n-ai fost pregătit.
 Frica mea cea mai mare pentru diverse etape că n-am învățat
 asta,
 fug între ghile mele încă de Aiahuasca,
 pentru că cred că mai am încă niște chestii de făcut până
 să ajung acolo.
 Și atunci eu zic, ok, nu vreau să fac bypass, știu că se po
ate,
 un alt efect al unui proces pentru care nu ești pregătit po
ate să fie,
 nu-i aproape psihosa, dar poate să te conecteze foarte
 rapid cu lumea ta interioară spirituală,
 la un impact atât de mare încât o să va fi greu să revini
 în lumea reală.
 și intri în depresie pentru că nu poți să te întorci acolo.
 Ghiște, nu spune nimeneasta pe Final Claim când te duci ac
olo să se nezi.
 Nu zice nimeneasta.
 A ajuns deja să fie, cum zic eu, un manelein spiritual.
 Băi, la modă o fac.
 Un te duci în ea, hoasca.
 Postare pe Facebook.
 Știi ideale?
 Aia la noi nu e proces spiritual.
 Din punctul meu de vedere.
 Hai să ne întorcem la lumea noastră emoțională.
 Emoțiile noastre, de foarte multuri, sunt programate de
 mediul în care noi am crescut sau trăim în acest moment.
 Asta înseamnă că dacă mediul în care eu trăiesc este un
 medi obișnuit să simtă frică,
 angoasă, depresie, frustrare, invidie,
 aceste emoții încep să vină și să facă parte din pilotul
 meu automat emoțional.
 Și acum mai se vedem.
 Dacă înțeleg și sper, v-am spus începând de astăzi v-am lăs
at fără scuza asta.
 Gata.
 Sint ceva și nu pot să mă abțin.
 Ba da.
 Sint ceva și pot să investighez de ce simt, de unde vine,
 ce mesaj are.
 Începând de astăzi, vreau să începeți să vă antrenați
 ceea ce se numește și e un trenul pe care de la Marius Sim
inul am și-l respect pentru asta și îl dau mai departe,
 rutină emoțională.
 Rutină emoțională.
 Adică să deciți tu ce să simți, când să simți, ca să te fol
osești și să valorifici următoarea regula psihologiei.
 Emoțiile se antrenează.
 Cu cât mai mult antrenezi o stare emoțională, cu atât mai
 mult ea va veni pe pilot automat.
 Fără să deciți tu la un punct încolo.
 Rutină emoțională înseamnă, la început de zi, să decizi tu
 ce emoții vrei să ai când te adăgi din pat.
 Și din fericire, aveți deja minim o variantă prin care să
 faceți asta și v-am spus la modul 2, să văd dacă știți care
.
 Deci cum decizi la început de zi când ai deschis ochii, dup
ă ce te dezmeticești un pic, nu după două ore, cum fac eu,
 mi-e mea două ore să mă trezesc, mă trezesc pe părți.
 Prima oară să trezesc cu ochii, nu glumesc.
 Prima oară să schid ochii,
 după fără un sfer de 2 să trecește creierul care duce bă, g
ă, știi?
 Deci, o iește pe la 3.
 Da, da. Eu ca să mă fiu treaz la 9, o împun ceasul la 7.
 Nu glumesc.
 Așa sunt eu, spă diesel, știi?
 Dar și duc, când încep, mă oprești greu.
 Care credeți că este un alta pe care v-am dat-o deja, o ave
ți deja,
 prin care să decideți voi rapid, instant, de multe ori,
 ce emoție să aveți înainte să vă dă ajuns din pat?
 Mare?
 Cum?
 Recunoștința? Nu, aia e emoția, eu vreau să zic de un altă.
 Comportament? Aud? N-aud un altă.
 Reprezentare mentală, brav-o până aicea.
 Sub modalități. Care din sub modalități, Justin?
 Nu, aia este sub modalități,
 dar este una comună la toți.
 Asocierea, mă.
 Asocierea ce era? Văd prin ochii mei, aud prin urechile me
le, simt prin simțurile mele.
 Asocierea într-o stare emoțională la momentul prezent,
 că asocierea nu are cum să fie la momentul viitor sau tre
cut, e la momentul prezent întotdeauna,
 asocierea într-o stare emoțională pe care vreau să o simt
 mai des,
 înainte să mă dau jos din pat, vă da tot unul trece zile.
 Și aici intervine, cum spui tu foarte bine, recunoștiința,
 compasiunea,
 detașarea,
 Starea de jucăușenie, de exemplu.
 Nu știu să vă dau un nume la stărea de jucăușenie,
 ceea ce simt eu, când mă pregătesc pentru o provocare
 și mă entuziazmează în timp ce și mă anxietează.
 Adică simt neliniște că urmează aia, dar și abiași o să în
ceapă.
 Ați simțit asta vreodată?
 Nu știu să-i dau un nume. Eu zic jucăușenie. De ce?
 Pentru că e efectiv ca un joc o simt.
 Mă entuziazmează, o să știu că o să ustură, să fie provoc
ator, obositor, dar abia așa se înceapă.
 Și de obicei îmi pare rău când se termine.
 Ăla este un filtru mental, atenție,
 pe care dacă tu ți-l asocizezi și îți dai voie să-l simți
 înainte să înceapă provocarea,
 ghici prin ce filtru vi vedea provocarea.
 Unde e provocarea? În exteriorul meu.
 Unde e starea emoțională? În mijloc.
 Și atenție, vă readuc aminte.
 Legi NLP.
 Mintea și corpul să influențează reciproc.
 Mintea și corpul să influențează reciproc.
 Asta înseamnă
 că dacă eu, prin mintea mea,
 decid
 starea emoțională pe care vreau...
 Decid, trebuie să fie logică, da?
 Ce vreau să simt mai des?
 Relaxare, calm, compasie, recunoștință.
 Mă asociez intenționat
 în emoția de recunoștință,
 relaxare, detașare, cum vrei tu să-i spui,
 Ce va urma?
 Comportamentul care sa fie sustinut de aceasta stare.
 Mai are sens?
 Cu cat mai des repet o emotie
 intencionat, asociata, chiar daca nu vine natural,
 cu atat mai des
 ea va aparea fara sa-mi propun.
 Te rog.
 Sigur. Sigur.
 O să folosesc exemplul de psihologie practică al lui Tony
 Robbins,
 nu știu să-l traduc în limba română, se numește Priming,
 care traduce ale mea condiționare sau setare.
 Și el explică excelent de bine și spunea așa, înainte să mă
 dau jos din pat,
 în fiecare dimineață am 5 sau 10 minute și fac și eu asta,
 doar că cu alte emoții sau mă rog, depinde de provocare sau
 de zi,
 înainte să se dea jos din pat,
 își enumără în minte câteva motive reale pentru care simte
 recunoștință, indiferent cum va fi ziua la final.
 Enumărând mental motive pentru care să fiu recunoscător.
 Soția sau soțul, mama sau tata, copiii sau prietenii, jobul
, sănătatea, bravă, de multe ori uitată pentru coloan ca fi
ind de la sine înțeleasă și o merit, doar pentru că o am.
 Viața, vă duc mai concret,
 căldura patrui din care vreau să mă dau jos,
 faptul că am ceea ce-ar furcureată la final de zi în care
 să mă întorc,
 în sensul că nu toti dorm în același pat, trei ani, ca la
 pușcărie.
 Bravo, faptul că devin conștient că puteam să nu mă trezesc
,
 m-am trezit. Deci, motive banale,
 zero intensitate la nivel de treză, fiure, clonosc, când am
 găsit-o la un minun de euro.
 Dar atenție, nu motivul care îți crează stare important, ci
 starea
 care vine în urma motivului și cât de des o repeți.
 Cu cât mai destul la începutul unei atenții, vă dau soluții
 pentru provocări care vă creează anxietate.
 Înaintea unei provocări, mici sau mari, medii, irrelevant,
 asociază-te cât mai intens
 în motive de recunoștință,
 pentru că nu ai cum să simți și anxietate și recunoștință
 în același timp.
 Simți în recunoștință pentru ceva ce, atenție, deja ai în
 viața ta.
 Indiferent cum se derulează provocarea care urmează în viaț
a ta, tu vei fi bine oricum.
 Ba, are sens?
 Ba, si cand stii ca esti bine oricum,
 provocarea care arumeaza devine un joc.
 Numai o miza de viata si de moarte cum o luam majoritatea d
intre noi.
 Si o sa vorbim despre asta maine,
 cum sa obtii lucruri fara sa fim burn-out.
 O alta varianta prin care pot sa-mi decid
 rutina emotionala, este ceea ce se numeste
 in NLP
 ancora.
 Ancoră, pot să ne activez aceste stări emoțională prin aso
ciere,
 adică mă gândesc la o stare, la un eveniment, la o persoană
,
 la un context în care am simțit acea stare emoțională.
 Și trăiesc starea la prezent.
 Și atentie, mintea nu știe să facă diferența între real
itate și imaginație.
 Îți va da starea de recunoștință chiar dacă motivul tău nu-
i atunci, a fost în trecut.
 Are sens?
 Așa cum tu te nervezi înainte să se fi întâmplat o situație
,
 nu se întâmplă, dar măcar te-ai nervat.
 V-ați gândit vreodată la asta?
 Vă creați reprezentări mentale care vă crează frică, ansiet
ate, nesiguranță,
 poate chiar atat ori de panică,
 și când nu se întâmplă, măcar te-ai nervat în avans.
 Bravo, și bravo, Adrian!
 Sunt oameni care ajunge la concluzia,
 ba ce prost sunt ca am fost prost degeaba.
 Adica ma enervesc pe mine ca de ce ma enervat?
 Ce va ziceam data trecuta? Reprezentarea mentala despre rep
rezentarea mentala?
 Tineți minte ca m-am sunat un pic mai sus?
 O alta, asta e varianta asociierii, o puteti face oricand.
 Varianta sum modalitatilor.
 Modulul 2.
 Cum vreau sa invat ziua asta?
 Ia sa inchid ochii, ce vad, ce aud, ce simt?
 Ce percep, e intrebarea.
 Oara apar o imagine, o sa apar un...
 Ce simt acum in rapor cu ziua care urmeaza?
 Pai simt ne-l liniște.
 Ok, prea multă lumină.
 Hai să dăm lumina la dim, o dăm mai încet.
 E prea puțină lumină și simt frică?
 Hai să deschid lumină.
 Marius are o strategie excelentă de a se da jos din pat.
 O să vorbim de strategie la Master.
 Strategiile sunt programele inconsciente pe care le urmăm
 pe pilotul automat
 și care sunt extrem de eficiente,
 n-au obținut un rezultat psihologic.
 Motivația, de exemplu, o avem.
 Pentru că avem cine are motivație,
 pentru că avem o strategie psihologică extrem de eficientă,
 Vreau sa stii ce-i posibil.
 Mareu s-ar...
 Eu fiind...
 Ma trezesc dimineata la 5.
 Daca o spume.
 Nu ma bucur ca fac asta.
 Mai ales la inceput cand incepe programul.
 Mareu s-ar o program care mi l-am portat si mi s-a prus
 genial.
 Dice, eu inainte sa ma dau jos din pat,
 Deschid lumina in capul meu.
 Si eu eram...
 Bă, esti prost?
 Nu stiu daca a luat-o de undeva sa ia lui.
 Dar i-l spune asa, inainte sa deschid ochii.
 Suntem atent de atent, ca sa deschid ochii, deschid lumina
 efectiv in capul meu ca si pe unul atat de puternica inca
 nu mai pot sa dorm.
 As pati, vreau ta sa traga cineva brust draperile si pe
 langa in juratura de rigoare sa constati ca nu mai e somn?
 Si sa spui, ba, acum ca m-am trezit, ai, f***, incep ziua,
 ai patit sau nu? Ei, f***, asta in capul tau.
 Si o sa incep sa te trezezi mai repede, ca eu asta fac am
 pravada tot de la el si ca n-am nevoie sa ma trezez repede,
 aprind becu.
 și aprind becu cu lumina rece, nu caldă.
 Că știu vrăjerile astea.
 Aprind becu cu cald, mă cul la loc.
 Aprind becu cu rece, înjur de două ori și mă duc la treabă.
 Revină. Astea sunt strategii. O să vorbim despre ele.
 O altă variantă prin care poți să-ți decizi emoțiile care
 să fie, atențe, contextual potrivite
 sunt ancorale emoționale.
 Definiti-i, o ancoră este legătura inconstientă, formată
 anterior, în timp sau dintr-o singură expunere,
 și o să detaliiem imediat asta, dintre un stimul extern și
 o stare emoțională interioră.
 Cu alte cuvinte, se întâmplă ceva în afara mea, se întâmplă
 instant ceva în interiorul meu.
 Anchorile emoționale sunt parte din pilotul automat, în
 sensul că de cele mai multe ori nu sunt sesizabile.
 Nici nu știu că le am.
 Însă sunt extrem de puternice și de importante în psih
ologia noastră. De ce?
 Păi dacă am înțeles deja la modulul 3, comportamentul meu
 este alimentat de emoțiile mele
 și eu am ceva ce se întâmplă în afara mea care decide emoț
ia mea.
 Nu cumva, fiți atent logică, ceva din afara mea decide rez
ultatul meu și comportamentul meu?
 Să ați zisati?
 Și atunci a vini și vă întreb, dacă ceva din afara ta
 decide starea ta emoțională la care n-ai cum să te opui dec
ât de azi în culo,
 care stare emoțională îți alimentează un comportament care
 nu îți place, nici măcar nu conștientizezi,
 Dar te plângi de rezultatul pe care acesta îți-l aduce.
 Mai ești un om liber?
 Let that sink in.
 Și dacă îmi fac o ancoră pozitivă, să zic așa, nu tot pred
au puterea...
 Nu zicem pozitivă... Dacă ne lerpi din nou, pozitiv-negativ
?
 Productiv. Emoțiile sunt productive sau neproductive în fun
cție de context.
 Nu înseamnă că dau puterea unei alți de ancoră, o stimulă
 externa.
 Ba da, dai puterea unei alte ancore care poate să fie stim
ul extern sau stimul intern.
 Doar că iei puterea impactului și decizi tu calitatea.
 Pentru că vrei să vă dau un exemplu de ancolă cu care tu o
 să te sfaminarizați?
 Mâna sus și ne simte ușoară anxietate, fără motiv, când au
 de sirene de poliție sau de ambulanță.
 Mulțumesc. Înțelegiți în debat?
 Stimul extern nu e despre tine, te uiți lângă tine, bă, eu
 sunt safe, nu m-au găsit încă.
 Și totuși simți anxietate și teamă. Ați pățit?
 Ancoră.
 Nu te poți opune unei ancori înconștiente pentru că tocmai
 asta e rolul ei.
 Să îți creezi o stare emoțională de care tu nu ești conșt
ient doar dacă ai făcut între lor o muncă de dezvoltare
 personală.
 Vă mai dau un exemplu. Sunt sigur că ați pățit-o și voi și
 eu, deși știu asta, înc-o pățesc.
 Ca să vedeți cât de puternică e.
 Mâna sus și ne-a pățit vreodată să iasă dintr-un magazin, d
intr-un mall,
 Sa stie ca n-a furat nimic si cand trece pe langa de-a doua
 o sa zic, aureu, sa nu piuie.
 Are sens?
 Ba stii ca n-ai furat nimic, stii ca n-ai faci asta in veci
,
 dar stii si n-ai ca n-ai sacose si nu ti-a pus nimeni ceva,
 ca eu aveam asta, ba daca imi pune mie cineva, stii?
 Politistul.
 Ba si am esti toata cum ne imbuzinam.
 Si inainte de alea doua m-au oprit, stai ma, un pic.
 Am ceva cel meu, ar trebui sa fie aici, jur.
 Ba da, ba da, ba da, ba da.
 Se intampla, si asta zice bine Gabriela, se intampla ca un
or sa pioe de...
 Romaneste, sa pioe degeaba.
 Ba si cand pioe degeaba, te simti un pic.
 Aoleu, am furat ceva?
 Daca-i fi furat si nu stiu?
 Ca s-au facut si stand-up-uri pe partea asta.
 Ce inseamna asta? Anchora.
 Stimul extern creaza o stare interiora in tine.
 Dar fiti atenti unde vine importanta acestui context.
 Majoritatea anchor-urilor noastre sunt inconstiente si ne
productive.
 Adică exteriorul nostru, oameni din exterior, stimul din
 exterior,
 hazardul din exterior, care nu vrea să ne facă rău, doar se
 întâmplă,
 ne activează stări emoționale care n-au legătură cu moment
ul prezent.
 Bravo, bravo.
 Dice Mihai, la soluția este să facem aceste ancore conșt
iente și productive.
 Mhm.
 Și asta vom face azi.
 Majoritatea acestor ancore, vă spuneam, sunt inconstiente
 și îndefavorea noastră neproductive.
 Vă mai dau un exemplu, ca să vă regăsi...
 Am dat una cu miză mică, sirena de poliție, vă dau una cu m
iză mai mare,
 să îmi spuneti, dacă vă regăsiți, dar fiți sincer, dacă vă
 regăsiți.
 Ați pățit vreodată că atunci când cineva vorbește cu voce
 tare în jurul vostru
 sau cu voi să simțiți anxietate sau teamă?
 Mulțumesc. Nu e despre persoană respectivă.
 Nu are nicio vină.
 Tiparul e vocal, este de mai tare,
 cum vă spuneam, auditivi vorbesc unor mai tare,
 sau au tendința asta.
 Însă reacția ta e emoțională,
 are legătură cu persoana din fața ta,
 are legătură cu persoana din trecuți,
 care țipa la tine într-un mod asemănător,
 care a creat o ancoră emoțională
 legată de o stare emoțională pe care o simțai atunci
 când i-a țipat la tine,
 care țipă, similar, la nivel de tonalitate timbru sau
 contextual, îți va rea aduce aminte de la nivel subconșt
ient de acea situație, de acea persoană de trecutul tău,
 pe care tu încă n-ai liberat-o din interiorul tău. Are sens
? Începe să devine interesant. Cum? O să facem azi. O să
 faceți azi, practic, împreună atât proces de ancorare,
 că ce-i proces de dezancorare împreună.
 Îl facem și demo și îl faceți și voi, că vreau să plecați
 acasă cu un alta concret.
 Ancorele nu sunt logice.
 Nu au niciun element logic în ele.
 Însă facem eroarea cognitivă
 de a ne certa cu emoții noastre să aflăm de ce se întâmplă.
 Ați pățit vreodată să simțiți ceva? Să spuiți, bă, de ce
 simt asta?
 Da' nu înțeleg.
 Da' de unde vine? Ați pățit sau nu?
 Eroare.
 Cât timp te cerzi cu emoție, cu logica, vei pierde.
 Emoțiile nu au logică. Emoțiile au un singur scop.
 Să fie trăite.
 Sună un telefon pe care aprecizi că le-ai dat pe vibrații,
 dar are și vibrații atât de tare că l-aud.
 Singurul scop...
 Descăvintea veriului...
 Eu la parcă acum, că sunt la...
 ...de spunea un...
 ...si...
 Nu știu ce-s, dar-i tac!
 Silențios!
 E pe silențios!
 Mod avion, nu te zic...
 Suna virii asta ce întreaba cum te zic...
 Ai 3 moduri la telefon...
 Tare, silențios, vibrații și mut!
 Și mut!
 E pe mut!
 Dă-l pe mod avion!
 Nu știu.
 Da, e nevoie să intri în setări să vezi ce setări are modul
 mut al telefonului.
 E posibil modul mut să aibă încă vibrații, deci la nivel de
 persoană.
 E posibil ca modul mut al telefonului să aibă niște sumodal
ități.
 Are sens? Că e același lucru.
 El e modul mut, dar are niște calități pe care e posibil să
 nu le antecipezi.
 Unde eram?
 Ancolenă nu au nici o logică, a te certa cu o stare emoț
ională este o eroare cognitivă.
 Și atentie, să îmi spuneți dacă vă le găsiți.
 Ancora emoțională apare din senin fără motiv, aparent.
 Pur și simplu devii conștient de ea.
 Spuneți-vă dacă ați plățit vreodată ceva așa sau similar,
 sau ați auzit la vecini.
 Ca într-o zi, când totu-i bine, e frumos, în fârșină mai pl
ouă în România, ies oamenii la plimbare,
 totul în Mugurește și-i frumos, ai luat salariul în ziua a
ia,
 bravo, și la un moment dat din Selin păl la 12, după ce ai
 luat salariul,
 ai mâncat bine, ești fericite, ești happy, BUM! Tristețe, f
ără motiv.
 Și să spui, ba, tot am motive să fiu fericit, mulțumesc că
 ați zicat mără,
 la cei care ați făcut-o, apreciez, am motive să fiu fericit
,
 și mă lovește tristețea, de ce că?
 De cele mai multe ori, ancoră,
 eu am o ancoră, am identificat-o și am dezactivat-o aproape
 complet,
 vara.
 Un anume mod, atentie, e atat de fina ancora
 inca la nivel de temperatura functioneaza.
 Bravo. Am si iarna, dar e productiva iarna.
 Vara aveam, neproductiva. Ba, nu stiam cand incepea luna
 lui iunie,
 iulie, asa iulie de obicei,
 totu' bine, totu' frumos, cursurile merg, ma duc la...
 ma inteleg cu oameni, e bine, am contul,
 e... ca... am bani de ichierie, totu' e bine.
 Tristete.
 Ba, da, te-ti intreste de aia, de mi se rupe sufletul.
 Deci, ca stau in fund si vrea sa implang sufletului efectiv
,
 si zic, ba, ce caca...
 Si mi-am dat seama tarziu, e o ancora.
 O ancora e atat de subtila si atat de eficienta,
 incat tine inclusiv de anotimpi si de temperatura si de lum
ina sau nu.
 Si te pot lovi din senistere emotionare fara niciun fel de
 logica,
 doar pentru ca cineva din jurul tau a declansat,
 prin modul in care vorbeste, se imbraca,
 printr-o privire. Ați avut vreodata momente la cursuri,
 ca ați mers la cursuri, ca văd că aveți experiență, toți
 suntți cursați.
 Să întâlniți pe oameni care spui, bă, văd în privirea lui
 pe mama?
 Sau pe tata sau pe fratele? Ați pățit?
 Bravo! Ancoră!
 Și ați văzut că ceva din privirea acelui om
 vă face să vă simțiți într-un fel productiv sau nu, nu știu
,
 care este extrem de similar cum vă facea să vă simțiți
 personal ale alea din viața voastră?
 Nu e logică.
 Fiți atenți. În mântul în care apară
 stare emoțională, majoritatea
 dintre noi vom avea tendința
 să ne luptăm cu ea.
 De ce apar?
 De unde vii?
 Ce-am pățit? Sunt defect?
 Dar nu mai trece odată?
 Am o problemă?
 Bravo!
 E excelent!
 Anchor-le pot fi. Notați-vă acum
 am avansat deja.
 Vizuale, auditive, kinestezice, olfactive, gustative.
 Surprinsator, nu va asteptati la asta.
 Va-ti pregati ca si cum, ba, esti prost, urmeaza
 formula NASA acum.
 Anchorle pot fi, tu te incomoda acum.
 Nu, anchorle pot fi VACOG.
 Punt.
 Pe fiecare sistem de reprezentare,
 in mod cert, ai cateva zici de anchore.
 Daca ai mers vreodata pe strada
 si ai simti miroze de cozonac,
 pun paioca, pot ghici titlul
 gradului de rudenie cu pe care te-ai gândit la persoana
 respectivă.
 Bunica. Da sau nu?
 Sunt buni?
 Pun pariu că vă fac să vă gândiți la un nume sărbătoare?
 Fără să zic sărbătoarea?
 Fiți atent. Vreau să vă asociați, da?
 Portocale.
 V-am limerit, hă?
 Ziceți sărbătoarea.
 Bă, începe să facă sens?
 Ancorile sunt atât de eficiente încât sunt folosite pe
 pilot automat, pe bandă rulantă de zeci de ani în public
itate.
 Cum?
 Tot ancore. Ghiș ce face Ronaldo
 când prezintă șamponul Clear, for men.
 Ancorează statutul lui, performanța lui,
 frumos, e, a lui,
 abdomenul lui,
 de Clear for men. Du-te dracu, te spăl pe părfac,
 M-aș uca din abdomenul ăla, ești nebun.
 Prin asociere inconstientă, în publicitate se vând o grămad
ă de lucruri
 care în realitate nu vreau să cer pe nimeni, eficiente.
 Nu ai avea nevoie de aia.
 Știți cum vă dați seama? Vă dau...
 Vreau să vă zic, dar vă zic că ați ca îmi place de voie.
 Când ai nevoie de o cumpărătură, ca să nu fi pe pilot
 automat emoțional,
 atentie, există ceea ce se numește cumpărături compulsive.
 Adică cumpăr ce n-am nevoie doar pentru că sunt în emoția
 care îmi spune cumpără.
 Indiferent de ce provocare ai in fata ta,
 daca ai de facut o cumparatura sau de facut o investitie,
 functioneaza inclusiv antreprenorial. Asta vine de antrep
renorial.
 Am invatat cineva care este milionar
 si care gandeste in strategii eficiente, psihologice.
 Si spunea asa, eu nu fac nicio investitie care nu rezolva o
 problema.
 Ce face majoritatea oamenilor? Se concentreaza pe nevoi.
 Am nevoie de...
 Da. Da, asta iti rezolva vorplu, ma.
 Dacă răspunsul este nu,
 n-ai nevoie de.
 Dacă vrei să-ți comanzi ceva și spui
 am nevoie de, și o gândești ca investiție, atunci poate să
 fie o răsplată
 și atunci nu mai spui întrebarea asta.
 Am nevoie de rochița aia
 pentru că vreau să mă răspătesc pentru ceva sau chiar îmi
 place
 și îmi stă bine și... Whatever the reason, ai voie.
 Bine, nu dacă ai 110 chile și
 porți barbă de 2 ori pe săptămâna, nu îți recomand să îți
 compri rochița aia.
 Vorbesc evident cu fremeile, ca suna ciudat.
 Ai voie sa te raspatezi prin cumparaturi cat timp stii ca
 faci asta?
 O faci one time, adica nu o faci constant sa-ti dai banii
 doar pe cumparaturi.
 Si o faci asumat, aia nu este aici. Dar in momentul in care
 tu faci cumparaturi constant, investiti.
 Si crezi ca faci investiti.
 Puneti intrebarea, ceea ce urmeaza sa fac acum, sa cheltu
iesc sau sa investesc, imi rezolv o problema?
 Sau e doar o nevoie emotionala?
 pentru că dacă e doar în nevoie emoțional, e și pe plot
 automat. Vă dau un exemplu?
 Tot de la Marius este asta, îl tot numesc ca să-i trimite
 și lui cât un gând bun,
 că iar își plăcut să fie aici cu voi.
 Odată de mult, într-un zgârie de nori,
 am început să se plângă oamenii că durează prea mult lisul
 de jos până sus.
 Bă, în America, în statul unilată, iau zgărienuri, adică nu
 se joacă.
 Și dura 20 de minute, uneori mai mult, până oprea la nu șt
iu câte etaje până ajungeai sus,
 plângeai cu...
 Și au început să plângă oamenii și acestea proprietari clă
dire au început să gândească
 Ok, trebuie să schimbăm lifturi la naiba să luăm lifturi de
 mare viteză.
 Până când unul mai deștep din echip a zis sau nu.
 Atenție, e nevoie, da? Trebuie să schimbăm lifturile.
 Avem nevoie de lifturi mai rapide.
 Și cineva din echip a spus sau hai să testăm altceva. Ce?
 Nu, mai multe lifturi că nu aveau cum să facă arhitectural.
 Și au zis așa, până când să schimbăm lifturile care durează
, sunt scumpe, deranj, moloz,
 re-scrira arhitecturii, hai să punem televizioare în lift.
 După ce au pus televizioare în lift, percepția că durează
 prea mult s-a estompat, nu s-a mai plâns nimeni.
 Și-au pus televizioare în lift și-au scăpat de investiții
 de milioane de dolari sau de euro,
 printr-o investiție de probabil câteva mii cu televizioare.
 Băi, are sens în debat?
 De foarte multe lucruri din viața ta n-ai nevoie.
 Doar crezi că ai nevoie pentru că emoția îți spune asta.
 Care este emoția aia?
 Entuziazm.
 Problemă era că oamenii să plângeau, nu că erau lifturile,
 știi?
 Și-au schimbat, ok, cum fac să rezolv problemă, nu ce am ne
voie.
 Dacă mergeau pe nevoie, da.
 Nevoie am de lifturi mai rapide.
 În realitate, nu. Am nevoie să nu îmi mai plânge oamenii.
 Ia televizor.
 Da.
 Da.
 Și a funcționat.
 Mai tare?
 Cum?
 Așa este, așa este, așa este, așa este, așa este, așa este,
 așa este.
 Băi, are sens? Și psihologie nu e altceva.
 Doar că noi facem multe investiții, inclusiv cursuri, atenț
ie.
 Acum vă zic că voi lăsa deja palmeu.
 Dar gândiți-vă, hai să fim sinceri acum, că vă îmi place să
 merg pe sinceritate, nu pe bulșituri.
 Suntți de acord că multe investiții în cursuri educaționale
 nu vă rezolvă problemă?
 și doar vă e dor vouă de ceva de acolo, vă e dor vouă de n
outate, poate vă place foarte mult trainerul
 și să duce la sală, da?
 Băi, glumez, glumez, dar are sens?
 Puneți-vă începând de astăzi întrebarea, am nevoie să
 investez sau să chiltuiesc casa sau un rezolvăvăru problemă
?
 că dacă e doar o nevoie, mai așteaptă până mâine, sau depoi
 mine.
 Și s-ar putea să constați că nu mai e nevoie, că-ți trece
 emoția.
 Adu-ți aminte, fiecare emoție pe care o ai, va trece.
 Nu există oameni blocați în emoții, nu am văzut până acum.
 Ah, există oameni care repetă aceeași tare emoțională zil
nic și pare că sunt blocați în ea.
 Da. Dacă trăiești constantă în invidie, în frustrare, în
 senzație de neajutorare, da.
 Tu asta le vei repeta și când te vei trezi după 5 ani, vei
 spune asta e lumea în care trăim.
 Nu e asta în care trăim, e aceea pe care o filtrezi.
 Cum? Asta-și repetă ei în fiecare zi și atentie, nu o fac
 pentru că sunt proști,
 ci o fac pentru că nu știu că se poate și altfel.
 Nu cred in vina, vreau sa fie foarte clar, nu fac nici tu
 de nimeni.
 Am fost acolo.
 Au programul foarte eficient.
 Si eu am fost acolo, cat am fost in sistem, si inainte sa
 intru in sistem,
 vedeam lumea, Romania, ca practic, cred ca de aia m-am si
 dus inerent in spre Academia de Politie,
 o vedeam ca fiindul un plin de interlopi, borfasi, corupti,
 manelisti, cocalari si piti-panci. Asta e tot ce vedeam.
 Serios, jur. Si am m-a dus in politie, zic, tai sa vad ce
 cura fac eu.
 Eu și Superman.
 Și n-am mers.
 Am albit în schimb, dar n-am mers.
 Și acum am început acum 10 ani, am vrut să vreau să influen
țez sistemul un sens de societate altfel,
 și o fac prin educație și cursuri.
 O fac mai bine, îmi este mai bine, mă simt mai bine, dar l
umea este aceeași.
 Nu, s-a schimbat.
 N-am avut niciun interloap cu o calar pițipancă sau corupt
 în sala de curs niciodată.
 Asta nu stiu, dar nu aștia asta.
 Atenție, stați un pic.
 Și dacă aș avea...
 Că numai asta să termin fadia...
 Sictir.
 Și dacă aș avea,
 ar fi la momentul potrebit pentru el să fie aici, da sau nu
?
 Ați vrea că cei care intră în categoria asta de oameni
 să fie într-o sală în care oamenii își deschid mintea,
 să educă despre propriu aluțul psihologie
 și își transformă harta mentală?
 Hell fucking da!
 Aș tine cursuri pe gratis pentru oamenii care sunt...
 Da, bravo.
 Bravo.
 E vreun ancorat și program?
 Nu, ancorat poate să facă parte dintr-un program.
 Dintr-o strategie.
 Hai să mergem mai departe cu ancorat foarte pasucur.
 Calităția ale ancoră e ca o ancoră să funcționeze.
 Ca o ancoră să funcționeze,
 are nevoie să îndeplinească în același timp mai multe condi
ții.
 Unu.
 Să fie pură.
 Ce înseamnă să fie pură? Ia, ziceți voi.
 Corectă, nu există când vine vorba de emoții. Aprecieți ră
spunsul? Știu.
 Clară. Ce înseamnă clară?
 Nu?
 Înseamnă nediloată cu altă stare emoțională.
 Aprecieți răspunță tuturor, nu înțelegeți greșit.
 Când vă întreb ceva și nu răspundeți cum mă aștept eu,
 tot câștigăm toți pentru că arătăm...
 Cum?
 Deci pură înseamnă nediloată cu altă emoție.
 Dacă eu simt în același timp
 și entuziasc la și un pic de anxietate,
 dacă a încorez starea ea,
 când se va activa, a încorează,
 ce voi simți?
 și entuziasc și anxietate. Vreau să simt anxietate? Nu-ți.
 Ba, are sens?
 Altă condiție a ancorei.
 Să fie distinctă,
 adică să nu semene cu alte ancore.
 Să nu fie prea apropiată de analte ancore,
 pentru că atunci subconștientul meu nu va ști ce vreau eu
 de fapt de la el.
 Atenție, ancorarea este un proces care, și o să vă explic
 imediat cum se formează,
 este un proces inconscient extrem de rapid.
 Ancorarea este de fapt un stimul extern dă o comandă subcon
știentului meu.
 Emoțiile mele sunt din subconștientul meu, sunt stocate în
 subconștientul meu
 și emoțiile mele vorbesc cu mine despre subconștientul meu.
 Emoțiile mele vin cu mesaje.
 Cu cât mai mult îmi dau voie să-mi cunosc aceste emoții
 fără să le cert logic, de unde vii, ce vrei, de ce acum, ce
 mai înseamnă și asta.
 Și doar stai în... Atenții, asta e metodă de master. Îmi da
ți voie să vă dau.
 că la practicină v-ar spune, schimbați-o prin ancora și
 sunt modalități.
 Și vă să vă învăț asta.
 Dar la master-ul, să vă zic stați în ele.
 Când apare o stare emoțională, care nu știți de unde vine,
 este intensă, neproductivă,
 dar aveți contextul în care să stați în ea, să o cunoașteți
,
 pune-te în fund, pune-te într-un loc în care să fii nederan
jabil, cum zic eu,
 adică să nu știi nimeni ce faci, să nu te caută nimeni,
 telefonul păslențios și dați voie să simți această stare
 emoțională cât mai intens.
 Dă-te la o parte din calea ei. Vezi ce vrea.
 Vei intra în cu totul altă lume.
 Cât timp tu vorbești despre emoția ta, nu-i bună, de ce vii
, ce vrea, vreau să o schimb,
 dă-i cu whisky, dă-i cu vin, poate trece, poate alea,
 tu nu o să-ți trăiești emoția, emoția se vădăce înapoi în
 subconștient,
 practic o vei reprima, va aduce prieten cu ea data viitoare
 și va zice, ok, nu mai e da voie să-ți dau mesajul, tu rata
-i cu totul, nimic, vin cu prietenii.
 Și când vine cu prietenii, se numește atac de panică, atac
 de ansietate, burn-out, sau blocaj, freeze,
 în momentul în care efectiv nu mai știi ce să faci. Vorbeș
ti cu tine și nu înțelegi ce zici.
 Ați văzut că au ațălzit altceva de genul ăsta?
 Pentru că nu și-au confruntat și nu au acceptat să-și tră
iasc în emoțiile.
 Cred că v-am zis, nu știu dacă v-am zis, chiar dacă v-am z
is, repet acum, un citat excelent în sensul ăsta,
 în ceea ce înseamnă cunoașterea lumii emoționale,
 care mie mi-ai liberat barierele mentale legate de emoții.
 Atenție, nu am fost fanul emoților, introvertii timid,
 sectiri cu emoțiile tale și rațional.
 Eu de acolo vin.
 Cred că v-am zis și ultimă oară am fost un digital intern.
 La nivel de formarea mea, eu sunt rațional.
 Văd tipare, văd zoom-out-uri, văd cauze extrem de subtile.
 Te par rațional, dar mi-a fost greu să mă împritenesc cu
 emoțile.
 Dar un citat care mi-e eliberat această barieră conștientă,
 mi-a făcut să mă împritenesc cu emoțile,
 este un citat al unui mare, mare, mare poet oriental,
 îl bănuiesc de iluminare,
 eu sunt absolut convinsut,
 că a fost unul din mai ieși iluminați,
 în felul în care i-a scris,
 se numește Cahlil Gibran cu K,
 Cahlil Gibran, dar Cahlil Gibran în numele lui,
 a scris cel puțin o cartă de poeme superbe,
 profetul pe care vă recomand să o citiți, profetul.
 Și în această carte, în profetul, are o replică la un
 moment dat,
 excerente, care spune
 acolo unde voi lăsa să sapă tristeția,
 cât mai adânc,
 pe atât de multă bucurie va încăpea.
 Unde sapă tristețea, va avea loc bucuria pe măsura săpătur
ii făcute de tristețe.
 Interesantă replică, nu?
 Și noi fugim de tristețe, și noi fugim de nostalgie, și noi
 fugim de stările noastre interiorle care mi-au prin supind
ere.
 Da, într-adevăr, contextual nu sunt potrivite.
 Un om inteligent emocional, când va apărea o ancură care
 declanșează o stare emoțională,
 sau îi vine din serin o stare emoțională, dar e contextual
 nepotrivită,
 se va retrage din contextul în care, dacă poate,
 va sta el cu el un minut sau două cu atitudinea de genul te
 recunosc.
 Vorbim cu stare emoțională, da?
 Te recunosc, te accepte, nu te zici nimic, asta să fie at
itudinea ta.
 Simt ce simt, recunosc ce simt, accept ce simt, mă întorc
 imediat la ce simt, când va fi contextul potrivit.
 Momentan am de închis un deal. Deci nu cu biciul.
 De unde vine, ia să-mi schimb repede privirea, să fac ceva,
 să dispară emoții, nu o recunoști, o accepti.
 Și la nivel de intenție, tu ție să-ți spui, nu știi nimeni
 ce face în mintea ta.
 Mă întorc și o să investigăzi ce simt, când va fi
 contextual potrivit.
 Nu e contextual potrivit mâine sau poimine, sunt terapeut.
 Sunt terapeutul și faci să fie contextual potrivit. Are
 sens ce zic?
 Cu cât mai mult stai în emoțiile tale, cu atât mai mult le
 eliberezi.
 Singurul lucru pe care își îl doresc emoțiile, dacă ar vrea
 să ne zic asta, singurul lucru pe care ele își îl doresc,
 este să fie simțite. Să-și trăiască viața și scopul pentru
 care iau naștere. Adică se simtă simțit. E efectiv să fie
 trăite.
 Unul dintre cele mai intense senzatii de libertate pe care
 le-am sentit eu personal vreodata,
 a apărut această senzatie în urmă unui proces de plâns cu
 tremură turci de vreo 20 de minute.
 Călătoria mea de vindecare emoțională a început undeva în
 2014, să zic așa, dar intens la nivel de am pus punctul pe
 ei, în 2017.
 E ok să vă împărtășesc asta, vă? Nu vă, nu sunt inconfort
abil, da?
 În 2017 m-am dus într-un cerc de bărbați în Scoția. Nu
 mergea nimic, deci orice făceam știam, NLP-ești, nu mergea
 nimic.
 Predam comunicare non-verbală, nu predam NLP încă.
 Eram depresiv, trist constant, nu puteam sa dorm decat cu 3
-4 berci si 2-4 de horinca, nu pleca mintea si dormiam
 extrem de prost, nu ma trezam odihni niciodata, barnau
 constant.
 Nu eram satisfacut de jobul meu, ma simteam neimplinit,
 constant, ma comparam cu cei care erau netate in fata mea,
 adică aveau ci 49-50-55 de ani s-apropiau de pensie
 și erau extrem de plafonați, rigizi, complexați emoționali
 și mă vedeam pe mine fiindcă ai peste 30 de ani dacă nu sch
imb ceva.
 Acolo, în mediul ăla trăiam.
 2017. Bă, am testat orice. Deci nu știam să apelez la terap
ie și psihologie, încă nu știam asta.
 Nu acceptam că este eficient asta.
 Și vorbeam cu diverși.
 Și unul dintre cei cu care vorbeam, pentru că începuti s-au
 început să fiu deschisi, la modul,
 Bă, ceva trebuie să schimb.
 Ha-ha, nu mai, ceva nu merge, trebuie să schimb.
 Anticipam.
 Și unul dintre...
 ironic este că în momentul acela nici măcar nu m-era pri
eten.
 M-a trimis la un alt tip, deci un prieten amic de al meu,
 mi-a zis, bă, sună-l păsta, că e posibil să știe el ce vrea
.
 Și zic, ce face ăsta? Ceea ce ține cu cercuri de barbați?
 E din București, îl chem Andrei...
 Vești tu ce zice, succes.
 Și eu pentru că țineam zi mâncăm pietre dacă aveam încădere
 în tine și îmi spuneai că să fac ceva,
 eu dacă aveam încădere în tine mâncăm pietre dacă îmi spune
ai că va funcționa.
 Atâta de trebuie să schimb ceva eram.
 Îl sun pe ăsta, stă de vorba jumătate de ore cu la telefon,
 și din nou, nu mă văd să-mi înviața mai cu el, nu știam
 cine e.
 Bădame, a dat niște hinturi și m-am înțeles niște lucruri
 pe care o încercam să le exprim și le-a pus în cuvinte atât
 de bine,
 la mine a ajuns, incat cand mi-a facut o recomandare concre
ta, am crezut.
 Si mi-a zis, dute in directia asta, este o organizatie sut
ara asta masculina, care tine cursul de zadare personala
 si deblocare emotional pentru barbati. Doar pentru barbati.
 Evident sunt si pentru femei, dar nu ei.
 Adica, stiu cu alte organizatie pentru femei, dar astia er
au doar pentru barbati.
 Ne ducă la ăștia, țin cursuri constant, un weekend la ei d
urează 48 de ore, începe vineri la 5, se termină la 4.
 Succes!
 Ah, și mi-a mai zis ceva, nu documenta, nu căutat pe
 Facebook, nu căutat pe YouTube, nu căutat pe nimic.
 Deci, ce se întâmplă acolo?
 Doar ducă!
 Și ghici ce? Atât de nimic altceva nu funcționa, cât m-am
 dus.
 Fast forward, m-am dus, am sunat, am rezervat, n-aveam bani
.
 Am trebuit să cer bursă, bursă înseamnă că te primezi la
 eveniment și achiți încerit vrei tu.
 Adică oamenii sunt 100% orientați, non-profit, și toate înc
ăsările le fac spre caritate.
 Adică achită costurile organizării și le dau la caritate.
 Deci nu au orientarea spre profit.
 Toți cei care sunt de acolo sunt 100% voluntari.
 Am cerut delay-ul de a plăti în rată, dar să mă duc la
 experiență, m-am dus la experiență,
 în experiență, că aici vreau să ajung,
 Oh, fuck.
 În experiență,
 Nu vreau să dau detalii despre proces, pentru că unii poate
, bărbați, vezi, merge acolo, vreau să diluez procesul.
 La un moment dat, fiecare dintre cei prezenți, intrau într-
un proces.
 Și noi eram 37-38 de bărbați în proces ca și cursanți, și
 ei erau 54 sau 55 în staf.
 Extrem de ermetic container-ul. Adică erau, odată, și încă
 un pic decât noi, la nivel de... a fost excelent.
 În timpul procesului, nu știam în ce căcat urmează, dar m-
am dus, cum zice americanul,
 Am bolzout.
 Nu mă interesa nimic.
 Deci dacă spuneam să mănân pietre, mănân pietre. Atât de
 low eram,
 din punct de vedere, trebuie să fac o schimbare și nu știu
 ce.
 Și ajung la motivul pentru care v-am spus povestea asta.
 În timpul procesului meu, la un moment dat,
 am luat blackout. Adică...
 N-am mai avut control asupra ce iese din mine la nivel emoț
ional.
 E un proces extrem de intens, de nou să-l detaliiez.
 V-am început să plânc cu tremurat.
 Asta a durat vreun minut.
 M-am dat la o parte, cum va zic, si v-o din calea emoților
 mele, atat de mult si de complet,
 incat mi s-au taiat genunchi.
 Literally am picat in genunchi, nu puteam sa mai suna picio
are.
 Am plânt, cred ca vreo 20 minute in continuu, ghidat si sp
rijinit de barbatii care erau in cercul meu acolo.
 Dupa 20 de minute a se aterna procesul.
 N-am simțit în viața mea o stare de libertate și de putere
 mai mare decât acel moment.
 Nu a existat.
 Ce nu știți voi este că potențialul ăsta l-aveți toți doar
 că libertatea pe care o căutați și vreți să o simțiți
 e dincolo de frică dacă te conectați cu interiorul tău.
 Eu vă țin rețeta asta atunci și a durat 20 de minute.
 Se face și în România, sunt în contact cu băieții,
 sprijin cum pot și vreau să organizez în România
 inclusiv în limba ingleză și în limba română, dar nu pot în
că,
 că nu avem suficient bărbați care să treacă prin procesul ă
la ca să susțină rândul lor al bărbați.
 Asta e logistic.
 E altă poveste. Fast forward, am trecut prin procesul ăla
 primul weekend-ul ăla în 2017 în aprilie în Scoția,
 în Kinlos, dacă fie să fie specific geografic.
 La 3 luni de zile, sau nu la o lună,
 și un pic, am dat drumul la prima mea grupă de practici în
 București și în Cluj,
 am zis că dau drumul la o grupă, am făcut două,
 și din 6 în 6 luni, aproape timp de 2 ani de zi, mi s-a dub
la venitul.
 Fără să fac vreun efort deosebit,
 ci doar m-am deblocat emoțional.
 Când am deblocat emoțional, eu neștiind asta atunci, acum
 înțeleg,
 resursele pe care eu le foloseam la nivel de subconștiență,
 țin sub apă.
 O durere, nu vreau acum să simț un detaliu, că ține mult p
ână pe pauză.
 Exact.
 Aceea energie pe care eu o consumam ca sa tin sub nivelul
 constiintei mele, aceea durere,
 aceea energie a devenit brust disponibilă pentru curaj, inc
redere, creativitate, umor, relaxare.
 Aceea-si energie, n-am primit nimic in plus.
 Ba, ca n-am invatat asta, zic ok, asa o joaca, hai, si din
 momentul ala, cel putin o data pan,
 ma duc eu singur, fara sa ma trimita nimeni, in procesuri
 de genul asta.
 și de atunci încoace, din 2017 încoace,
 rezultatele mele și viața mea,
 calitatea, finanțele, prietenii,
 calitatea inclusivă amândoiului din jurul meu,
 au crescut fulminant doar pentru că am început să fac conșt
ient
 o muncă emoțională pe care astăzi vă încurajez
 să începeți să o faceți și voi.
 Și da, așa se simte.
 La un moment dat, vindecarea emoțională reală
 se simte ca și urmează să mori și nu te poți opune.
 Așa se simte. Urmează să mor la nivel de intensitate, dar o
 fac oricum.
 Adică mă duc acolo unde trebuie să mă duc, accept întreb
area pe care nu vreau să o aud,
 dau răspunsul pe care nu vreau să-l dau.
 Și va începe un proces pe care, dacă îl ideal sprijinit, at
entie, sprijinit și ghidat, nu pe cont propriu,
 sunt lucruri pe care le putem face pe cont propriu. Sunt
 procese pe care le trebuie să faci pe cont propriu, cum e
 ancorarea.
 Nu vă recomand procesul de vindecare emoțional să-l faceți
 pe cont propriu niciodată.
 psiholog, psihoterapiut, grup de suport, ce vreți voi.
 Dar nu pe compropri.
 De unde am plecat?
 Libertatea pe care am simțit-o și pe care o veți simți at
unci când vă dați voie
 să vă simțiți plenar emoțiile,
 nu o veți putea accesa și nu o puteți anticipa pentru că nu
 am știut că se poate și este posibil.
 În schimb, suntem educați de societate să ne anesteziem emo
țiile, sex, jocuri de noroc,
 Orică holism, acum e la modă, dacă ba 16 ore pe zi, ești de
 admirat.
 Nu, e tot o formă de anestezie.
 Cunosc foarte mulți performări, care sunt performări, dar
 sunt mucii emoționali.
 Și nu se duc acolo să se caute, să ventileze, să zice, sau
 să integreze, să vindece, de frică.
 Dar în schimb se luptă cu milioane de euro, dă-l pe mână,
 30 de mii ani și nu au nicio probleme, nici nu simt anxiet
ate.
 Zile să plângă jumătate ori în cabinet unui psioterapeut,
 tu ești nebun? Că mi-e frică să fac asta.
 Da. Sigur. Nu știu numele pe de rost, tot în Anglia, deocam
dat, sunt și în România, atentie, numai că nu le cunosc
 personal.
 Simona, soția lui Marius Simion, ține tabele de feminitate
 chiar acum, nu știu, săptămâna viitoare cred că e prima. Aș
a, e prima și sunt deja două ocupate și urmează a treia.
 Deci se tin și în România și se tin și în România pentru bă
rbați, dar nu pot să vă recomand eu că nu am fost.
 Adică știu că se caută și se țin. Eu am fost în Anglia, pe
 cei din Anglia cu care am rămas într-o relație excelentă
 și mă duc constant, atenție.
 Inclusiv, apropo, și vă închid cu experiența asta, dar prom
ic că o să vă dau multe detalii, că vreau să mergem în pauză
 la momentul potrivit, să nu-i întârziăm.
 Anul trecut am fost într-o experiență, cei care au fost cu
 noi la elite, păi Ana Brașov știți deja povestea, cred.
 Imediat după elite-ul din Brașov, eu am plecat în Anglia,
 de la nivel de la o zi distanță, am plecat în Anglia unde
 am fost cursant,
 adică explorator ca să vorbim termenele P, alături de alți
 19 bărbați, numai bărbați, într-un container experiențial
 ghidat 100% de femei.
 100% de femei.
 Nu vă pot detalia
 experiența, intensitatea, valoarea vindecării care au avut
 loc acolo.
 Deci noi aveam 19 barbați și ele erau 23 de femei
 care erau acolo pentru noi.
 A fost extraordinar. Ce?
 Nu, nu. A fost una din cele mai vindecătoare experiențe din
 viața mea.
 Fărmăsețea este și n-am apăcat să mă duc, încă,
 deși sunt în contact cu tipele.
 Același lucru se ține și pentru femei.
 E un container făcut de 23 de bărbați, 23-25 de bărbați,
 și când zic bărbați și când zic femei care țin acest
 container,
 mă refer la varianta super matură și înțeleaptă acestora.
 Deci nu există nici o secundă de aluzie sexuală de nicio
 par.
 Nu există nici o secundă, nici un potențial, nimic.
 Toată lumea știe de ce e acolo.
 Și există această expență și pentru femei,
 adică 23-25 de bărbați care țin un container de vindecare
 emoțional pentru femei.
 Doar că noi nu știm informațile astea.
 Ce simt tristete? Hăț? Un whisky și...
 Du-te într-o astfel de experiență vreodată.
 Și n-am niciun interes. Deci nu sunt afiliat, nu primez nim
ic de la ei, doar mie mi-au făcut foarte mult bine.
 Și urmează să mă duc ca staff în echipa pentru femei undeva
 anul viitor.
 Și abia și o să fac asta. Adică la nivel de experiență
 personală, toți cei care au fost acolo și mi-au povestit,
 o să zic, bă men, nu poți să-ți imaginezi.
 La nivel de conexiuni, în primul rând, care apare ulterior
 cu feminitatea,
 când o vezi în momentele cele mai vulnerabile, fără mască.
 Așa cum a fost și la noi. Are sens.
 Aia înseamnă vindecarea emoțională. Aia înseamnă asumare de
 responsabilitate cu privile la ce e interiorul meu.
 Aia înseamnă dezvătare conștientă.
 Aia înseamnă evoluție.
 Nu replica. Eu n-am probleme.
 N-am ce să fac. Dacă n-ai altceva care să te motiveze, să
 începi un astfel de proces,
 te asiguri că la un moment dat va veni contextul în care nu
 vei avea de ales.
 Eu tot ce încerc să fac, este să începi procesul înainte,
 conștient, fără să te oblige viața.
 Asta sper eu să ajungă la voi. Vă mai dau o condiție la
 nivel de ancoră.
 repetabilă,
 deci distinctă la modul să nu se mene cu alte ancore,
 să nu se mene cu alte ancore,
 ca să nu fie declanșată, dacă pui același
 timul pentru două sau trei emoții diferite,
 subconștient nu o să știi pe care o vrei. Are sens?
 O să le diluezi, o să le activeze pe toate trei.
 Trebuie să fie repetabilă și
 distinctă
 A, scuze-ma, da, vezi ca gandeam.
 Repetabila la ce ma refer?
 Sa fie usor de repetat, ca daca tu pui o ancora complicata,
 dar intradavari distincta, nu seaman acu' niciuna,
 dar este complicata de repetat, nu o sa functioneze proces
ul.
 Poți sa pui o ancora cu pumnu' strans,
 care este un gest unic, pur, distinct, repetabil, da?
 Sau poți sa pui o ancora de genul...
 Fă opa asta a doua oară.
 Dar poate să fie cea mai eficientă ancoră posibilă.
 Deci, mama, am prins o stare de entuziaz superbă.
 Iar repet-o. Păi, înțelegeți unde bat?
 Tre' să fie încă o caracteristică
 adecvată situației.
 Adecvată situației.
 Nu instalez o ancoră
 Nu instalez o ancoră care te face vizibil în fața altor oam
eni.
 Nimeni nu trebuie să știe ce faci în lumea ta interioră, ps
ihologic și emoțional. Nimeni.
 Asta înseamnă că poți să pui o ancoră de genul...
 Îmi spunea cineva, Horia, vreau să-mi pun o ancoră de relax
are. Este bună ancoră asta?
 Și zic, men, dacă ești tu singur în cadă, da.
 Dacă ești pe stradă, la birou,
 sau într-un curs,
 și tu o dai pe asta așa,
 nu o să fie o ancoră adecvată a situației.
 Are sens?
 Asta înseamnă că trebuie să fii una subtilă,
 invisibilă pentru alți,
 nu trebuie să știe nimeni ce faci.
 Ce înseamnă asta?
 Un gest care pentru tine înseamnă doar pentru tine ceva.
 Pumnul strâns,
 lobul urechii,
 mâiniile pe abdomen, într-o anumită poziție,
 mâna la bărbie,
 I don't know.
 Ceva ce pentru tine inseamna este repetabil distinct
 si nu este vizibil pentru altcineva. Are sens?
 O ultima conditie.
 Pentru ca ancora sa functioneze,
 sincronizare,
 sincronizare, atentie,
 inainte
 de maximul
 Emocional.
 Și acum câțiva să steți în ceață.
 Și mergem în media promit.
 Să spunem că asta este emoția.
 Aici urcă,
 începe să uce, niciodată emoția nu apară la aceași intens
itate,
 adică nu începe direct aici, ci doar urcă foarte repede.
 Are sens? Dacă e o ancoră emoțională foarte puternică, urcă
 foarte repede,
 dar nu începe de aici. Asta înseamnă că urcă.
 aceeași stare emoțională, după ce își atinge potențialul,
 descrește. Da sau nu? Are sens?
 Ancorarea
 conștientă
 este ideal să se petreacă
 înainte de maxim.
 Daj să vedem de ce.
 Un pic mai devreme de maxim, înainte de maxim.
 Nu? Vă rog, dați-vă răspunsuri, nu dați răspunsuri greșite,
 Vreau să vă provoc să funcționează.
 Go!
 Bravo, mă!
 Dacă eu activez maximul, e clar că activez și tendința de
 descreștere?
 Ce urmează după maxim?
 Descreștere, chiar și un pic!
 Și atunci, dacă eu activez, dacă ancorez înainte de maxim,
 ce ancorez?
 Tendința de creștere.
 Prin experiență.
 Prin contact cu propriele tale emoții, prin recunoașterea
 tiparului tău emoțional, prin trăierea cât mai constantă as
ociată a emoților tale,
 vei sesiza când crește și când e maxim și când urmează să
 scadă.
 Fără experiență, fără repetiție, fără practică, fără const
anță, în a te conecta tu pe tine, nu o să știi când e maxim,
 în mod absolut evident,
 La început, și o să facem după pauză încă și de exerciții,
 improvizezi, descoperi, cercetezi, trial and error, da?
 Văd ce merge, văd ce nu merge. Însă astea sunt condițiile
 pentru ca o ancoră, conștientă, atenție, să fie eficientă,
 adică să declanșeze starea emoțională pe care eu vreau să o
 am. Și atenție, putem să facem asta inclusiv la nivel de ap
ăsare de buton.
 după pauză, facem și demo, facem și exerciții 2-câte 2,
 legat de ancorarea conștientă a unei stări emoționale pe
 care aș vrea să o simt mai des,
 fără să știe nimeni ce fac.
 Pentru că în anumite contexte poate voi avea nevoie de înc
redere mine,
 poate voi avea nevoie de curaj,
 poate voi avea nevoie de atitudinea aia de acțiune, de lips
ă de amânare,
 și poate nu vine natural să le simt încă.
 Și atunci, ancorând intenționat, preventiv, strategic, un
 buton, kinestezic se numește, dar poate să fie vizual, po
ate să fie auditiv, v-am spus deja,
 ancorând vizual, kinestezic olfatist, o ancoră conștientă,
 pot să decid eu la nivel de telecomandă ce emoție să simt
 într-un context în care am nevoie de o emoție.
 Asta în sine nu este o superputere.
 să îți declanșești tu ție starea emoțională pe care poate
 corpul nu ți-o dă în mod automat,
 dar dacă ai ști s-o aduce la suprafață, programabil, ți-ar
 servi mai mult în context în care tu ai nevoie de ea.
 Are sens?
 Go!
 Nu, las întrebările, notează-ți-le, este fără un sfert, vre
au să mergem în pauză, că nu sunt ne-tinde la masă.
 Bine, te rog, notează-ți întrebările.
 Este fără un sfert, două fără un sfert, trei fără un sfert?
 Trei și un sfert.
