 Muzica
 Neată. Da, ne vedem de treabă aștia care suntem în sală.
 O să rog pe colegii mei să închidă ușa, dacă mă aud.
 Dacă nu mă aud, o să o audă.
 N-au venit nici colegi.
 N-au venit nici colegi.
 Și te fii, și zile doar să intre în grupuri decât de cinci.
 Să intre în grupuri decât de cinci, să nu mai intre câtre
 unul, că ne distrage atenția.
 Mai așteaptă unul.
 Ca să vină la fix, nu de altă.
 Nu? Adică fac asta pentru cei care steți acum în sală.
 Are sens? Vreți să-i așteptăm? Că pot să-i așteptăm, dacă v
reți.
 Începem la...
 Cum?
 Asta, da. Nu știu dacă m-ai înjura sau nu, dar am prins-o
 sub timp.
 Îți mulțumesc.
 Da, bună dimineața, dragilor!
 Cum sunteți azi, modulul 3, ziua 2?
 Excellent, mă bucur.
 Cu Ancaure Noi.
 Cu Ancaure Noi, ok.
 Ok.
 Ok.
 Nisite ce?
 Ok.
 Ok, poti să-mi dai câteva detalii, Rodica, că sunt curios,
 m-ai făcut curios.
 Dai un mic, Stefi, uite aici, Rodica.
 Am conștientizat, era o provocare destul de mare pentru
 mine a ieși în lume.
 Când era?
 în urmă cu 2 ani și jumătate, 3 ani, de când vă cunoați pe
 voi.
 Ok.
 Pentru că eu atunci învățam să trăiesc.
 Mhm.
 Și am crezut până ieri că am depășit.
 Mhm.
 Pentru că îmi este mult mai ușor să întâlnesc perșane noi,
 să vorbesc.
 Mhm.
 Însă provocările se țin de mine și așeară chiar am avut...
 N-aș putea să-i spun șoc, dar mi-am dat seama că încă mai e
 de lucrat acolo.
 Perfect. Asta e bine, că nu te plictisești.
 Nu m-am plictisit.
 E asta valoros pentru tine, Rodica, să îți dai seama unde
 mai e încă de lucru?
 Foarte valoros.
 De fapt, eu am luat-o de la zero și, chiar săptămâna trecut
ă, încă o conștientizare pe care am avut-o, am zis,
 Dar eu, alături de acești oameni, nu că am învățat să tră
iesc, m-am educat.
 Și pentru mine a fost wow în acel moment.
 Pentru că așa simt. Așa este, m-am educat alături de voi.
 Bravo, bravo, mă bucur și îți mulțumesc.
 Și eu.
 E foarte mare adevăr ce spui tu.
 Adică nu în sensul că mă flatează și ne flatează și îți mul
țumesc de încredere,
 dar aici sunt mare adevăr, la modul că noi nu suntem educa
ți de societate, de școală, de familie, de părinți,
 să ne trăim viața.
 Suntem educați să urmăm tipare sociale care sunt tile
 societății, urmând niște principii care nu ne apăra să ne
 servez nouă la modul personal.
 Și atunci educația noastră nu e ca să ne trăim viața, ci să
 servim societatea. Ceea ce e bine, până la un punct.
 Doar că ar trebui să include și partea de trăirea noastră a
 vieții noastre.
 Este foarte adevărat ce spui și aș putea să spun lucrul ă
sta pentru că da, eu trăind din străinătate de foarte mulți
 ani, adică de mai bine de 20 de ani,
 Am trăit până în acel moment al vieții mele cu ideea că
 sunt integrată, că am cunoscut lume nouă, că am plecat de t
ânără.
 Atunci a fost o cădere bruscă.
 Și alături de voi mi-am dat seama că, de fapt, n-am știut
 nimic și că n-am integrat nimic și că am fost pintele oam
eni ca un fulg.
 Și atâta tot.
 Dar puteai să nu faci asta niciodată. Puteai să o afli la
 80 de ani.
 O, da, e conștientizarea și asta. A fost o conștientizare
 și asta, ca și putu să nu o fac niciodată.
 Nu mi-a placut replica cu când eram tânără.
 Când eram... cu mai puțini ani. Cu mai puțină experiență.
 Când eram puțin mai tânără.
 La modul serios, o răzgânește-mi un pic. Fără să mă inter
eseze vârsta ta...
 55, o spun, n-am...
 Dar nu e vorba despre asta. Dacă la 55 crezi despre tine că
 nu mai ești tânără, ce o să crezi despre tine la 75?
 Possibil ca ieși pe pilot automat pentru ca acum mă simt
 mult mai tânără decât 35.
 Asta e cu totul și cu totul. O altă poveste.
 Așa te vreau. Când vine vorba de vârstă, avem atentie, con
vingerea asta, că doar un anumit număr de ani în buletină în
seamnă tinerete.
 Băi, e o convingere. E exclusă. Cunosc oameni de 65-75 care
 au o atitudine și o vivagitate mai mare decât cei la 35.
 Și să vă mai spun un lucru, o dată cu mine a făcut NLP și
 mama.
 Adică ne-am vindecat reciproc. Mama a împlini săptămâna tre
cută 80 de ani.
 Și duminică, vineri, când am ajuns în România și am stat de
 vorbă cu ea, am împărtășit lucrul ăsta că mă simt bine.
 Și ea îmi spune, dar și eu la 80 de ani mă simt mai bine ca
 la 60.
 Adică se poate și la 80, nu?
 Excelent, bravo! Asta vreau să aud.
 Atenție mare la convingere legate de vârstă.
 Deci, alea cu alea mă distre ceilalmă mai mult.
 Da. Bine.
 Te rog.
 Imediat, imediat.
 Vă rog să cum te lipi tu de două microfone.
 Eu vreau să construiesc pe ce a zis Rodica Adina.
 Am făcut o conștientizare dimineață.
 Apropo de obiectivul meu de aseară,
 calm cu Horia Ladoz.
 Bă, aia e și atât de natural.
 Și dimineața, îmi dădeam eu fața la întor, stii, pă,
 energia aia,
 a grupului și a oamenilor din
 sală și a ce se întâmplă
 în aceste workshop-uri, păi, păi, păi, i-au așa
 acasă cu mine și toate
 ies mai ușor. Voi nu ați observat chestia asta?
 Este foarte
 tare ce se întâmplă. Așa că mulțumesc
 nouă VOA.
 Bravo, bravo, bravo, bravo.
 Da, bravo.
 Uite acolo!
 Neata! Am ales să trezc în 25 anuare.
 Am ales viața în locul detrimentul baniilor.
 Și am avut o conștientizare minunată dimineață,
 că o ancoră productiva mea este o mierlă care îmi cântă în
 copac.
 Ce tare, bravă!
 Super tare, mulțumesc și eu, bravă!
 Uite acolo, doi niță!
 Eu am intrat în NERD, să mă înțeleg mai bine cu un băiatu.
 Băiatul meu e un...
 ... nou, minunat.
 Și...
 Ieri am făcut exercițiu cu Adrian, ca orice mama.
 Am fost plecat în Olanda, am venit astig-minață la ora 2 cu
 avionul.
 Iar ca mama țin...
 nu știu, gordonul umbilicar și grișile.
 Adrian a reușit prin...
 Am curat făcută dezancorarea, să mă liniștească, să îmi
 producă cald.
 Am dormit,
 m-am trezit când alătra gâinele,
 care ar aștiu șiernele pe casosii băiatu' și a aterisat, m-
am uitat de telefon.
 Și...
 Mă mulțumesc.
 Și Doiț, mulțumim mult de împărțășire.
 Doiț, super.
 Absolut super. Mulțumesc frumos.
 Mulțumesc frumos.
 Da, Daane, te rog.
 Aseară când am plecat, am spus că o să vină și momentul meu
, să vorbesc, uite că a venit.
 Acum nu mai am nici acea strângere de gât, nici o arsură în
 inima, când mă gândesc doar să vorbesc.
 Înainte cu cât treceau și vorbeau mai multe persoane, eu,
 aceația senzatie se amplifica, acum nu mai am acest lucru,
 deci vorbesc, mulțumesc.
 Și trăiești.
 Și trăiesc, n-am murit. După ancorarea de aseară, de ieri,
 la 3 dimineața m-am trezit cu anxietate, bum.
 Și mama au zis, spunând, ce ar zice Horia acum?
 Ești vie!
 Oh, am zis ești vie!
 Și am început să râd.
 Să fii bine. Ridică-te și mergi.
 Să-mi vie!
 Să-mi vie!
 Să-mi vie!
 N-aveam cum sora de sora.
 Și vreau să te întreb chestia cu Anglia.
 O faci aici pentru că după ce am avut un sfert de oră de pl
âns, de liberare.
 Plâns, plâns, plâns.
 Cum te simți după?
 Fantastic!
 Uite-mă cum mă simt!
 Și ai mai avut nevoia să știi de unde îți vine starea de pl
âns?
 Nu, nu.
 Păi vorbesc aici și nu-mi e nici frică, nici rușine, nici m
ă simt...
 Miuat, fantastic, mulțumesc!
 Încurajați-o, Pane Mari Măros!
 Îmi duc un obținat care și mulțumesc că am vrut să îmi port
ășesc asta.
 Mă nu mai simt asta, mi se pare normal să vorbesc și să mă
...
 Și fără cici ani de terapie și fără...
 Exact.
 Fără.
 Mulțumesc.
 Și eu îți mulțumesc mult, Maria.
 Ce?
 O să vină și momentul.
 Mulțumesc mult, Maria.
 Vreau să zic legat de asta cu plânsul,
 că m-ați mai întrebat câțiva.
 Da, este atât de ușor,
 este greu, mai ales ca bărbați,
 să ne dăm voie, să înțelegem,
 că sunt emoții care vin de nu știm de unde,
 pe care nu-i nevoie să le înțelegem,
 doar să le dăm voie să trăiasc.
 Poți să faci asta prin desen,
 Poți să faci asta prin desen, se numește desenul niric, d
acă ai cineva care să și interpreteze desenul fantastic.
 Poți să faci asta prin dans, mă refer la liberare emoțional
ă.
 Poți să faci asta prin sport.
 Dacă accesă o stare emoțională pe care știi că vrei să o li
berezi,
 trage de fierlele până le-ndoi.
 Sau orice faci tu, aleargă, ai domn' chiar.
 Doar eliberează-le. Vorbeam cu cineva ieri despre furie.
 Un mod de a elibera furia, atentie, furia nu este o emoție
 rea, cum vorbeam până e extrem de productivă.
 În contextul potrivit, furia e combustibil.
 Băi, chiarosen.
 Personal, eu am evoluat foarte mult pentru că mi-am valor
ificat furia, furia de a sta pe loc și a nu evolua în sistem
ul care era perimat pentru mine și care mă plafona.
 Și eu din furie și frustrarea am fugi de acolo, nu din vre
au să mă luminez.
 Are sens?
 Bravo.
 Dar în context potrivit.
 Și un alt mod de a-ți elibera furia e să iei un buștean de
 la un dupăt.
 Întruci întrebi cine arde cărpa niște lemne.
 Nu glumesc. Ie-mi topor bine ascuțit și faci scobitori din
 buștean.
 Nu glumesc.
 Că mai ales ca bărbați. O să vă simțiți diferit după aia.
 Și da, uneori, inclusiv ca bărbați și în special ca femei,
 dați-vă voi în contextul potrivit singuri, ideal,
 sau dacă aveți, sunteti norocoși și bogați,
 oameni care și-au educa harta mentală și știu să conțină
 un spațiu în care să îți dai voie să fii vulnerabil, dă-ți
 voie să plânci până îți tremură tot corpul.
 Vă spun că vă promit că vă dorea maxim 10 de minute, dar d
upă aia ți se schimbă filtru efectiv al vieții.
 Maxim 10 de minute durează. Un sfer de oră dacă n-ai făcut-
o de mult.
 20 de minute dacă n-ai făcut-o început.
 Dar nimeni nu rămâne blocat în plânză, îți promit.
 Doar că acel tremurat eliberator îți garantez și îți dau pe
 trei camere, îți va
 a schimbat filtrul vieții instant.
 Din nou, contextual potrivit,
 și fără renunțați că ceea ce ne împiedică pe noi să ne tră
im anumite emoții,
 este logica... da de unde vine?
 De unde vine? Nu contează de unde vine.
 Renunțați la asta.
 Vine, nu știu de unde vine, vrea să fie simțită emoția asta
.
 Acum, ok, e contextual să o simt, îi dau voie să o simt.
 Da, Cristian?
 După ce am plecat de aici și finică ne-am dus la o film, la
 o comedie pe care o recomandam tuturor.
 Cum se numește?
 Un alt tata e tradus.
 About My Father e în engleză și ceva mai puțin pozitiv este
 în română, nu mai țin nimic.
 Ok, am notat.
 Robert De Niro.
 Cea mai tare, au fost foarte multe faze haioase, am râs.
 Cel mai tare am rost eu cu Finica în timpul filmului față
 de celălalt public,
 pentru că este la un moment dat un persoanaj care face căuc
in cu Robert De Niro și la final
 și la final ce a funcționat și noi eram după reacțiile de a
zi.
 Și zici, noi eram aștiazi.
 Și după ce am plecat de acolo, deci contextual nepotrivit
 pentru mine, noi am râs cu lacrimi în timp ce eu conducea
 și nu mai putea să conduc de atât.
 Parchezi mașina și îmi spuneți că continuai.
 După ce am făcut felul de asocieri între soare și ceva, văd
 să văd un film, între tot felul de chestii.
 Foarte târziu.
 Și am făcut o grămadă de ancore și din înțealță la fel am
 folosit ampărele când ne-am prețit.
 Bravo, bravo, excelent.
 Excellent. Pentru?
 A, da, ok.
 Te rog aici.
 Bună.
 Dacă primul modul l-am vorbit,
 după ce s-a terminat primul modul, am zis, băi, hai să tac.
 Așa cum voi toți, a spus
 cum mă fi să vorbesc, am zis, băi, cum mă fi să tac.
 Și mă felicit
 și, poate, și datorită vouă,
 adică, sigur, și datorită vouă,
 am luat și să tac, și modul 2 și ieri
 Și zic, ba, să poate, de aici n-am murit.
 Să-și tac.
 Dacă voi n-ați murit să vorbiți, eu n-am murit să tac.
 Așa că vă mulțumesc.
 Și un lucru bun să ne provoci de fiecare dată.
 Eu, cel puțin, de când sunt în această comunitate frumoasă,
 mă provoc în fiecare zi.
 Și uneori mi-ese, uneori nu.
 Eu eram plecat cu axietate de aici. Reunos.
 Încă mai simt axietate.
 Unde venea și ce mesaj aveai?
 Nu știu, n-am.
 Pot să spun că, probabil, exerciția ultimulă nu a reușit
 foarte bine cu dezancorarea
 și am întrat un pic în panică, mă așta la Orențiu.
 E aici, da.
 Dar a rămas un pic de ansietate, dar se diminuează. Așa că
 mulțumesc.
 Perfect, merci și eu, Miham.
 Și bravo că îți contrazici tiparul care îți vine natural.
 Bravo, respect asta.
 De la începutul acestei experiențe, ce premisă v-ați zisat
 că vă place cel mai mult să o exerzați?
 Da, Alice.
 Dedică mâna să te vadă, eu te văd că e verde, dar vreau să
 te vadă colegii. Așa.
 Da, sper să fiu pe subiect.
 Harta mentală. Atenția cu harta celuilalt.
 Care premiți să legate de...
 Că nu este harta ta.
 Ah, ok.
 Și apropo de...
 Că oamenii reacționează în funcție de hărțile lor mentale.
 Da.
 Ok.
 Și eu te aud în cap de fiecare dată.
 Ia vezi că-i harta ta, ia vezi harta lui, ia vezi...
 Dar este un efect secundar al cursului.
 Și eu și Mario să avem feedback-ul ăstea, primim feedback-
ul ăstea constant.
 După ce terminăm online-ul sau live-ul cum îl țin eu,
 Oamenii zic inclusiv după un an sau doi, bă, mai taci dracu
'l, că ești acolo în spate pe umerul meu și tot îmi spui. Și
 zic de bine, da, dar mă înnervezi.
 Da, nu aștii să dau acum neapărat foarte multe exemple, dar
 te aud constant, atrăgându-mi atenția pe diferite lucruri
 pe care le fac...
 Să încep să tai factura pentru dialogul vostru interior cu
 mine.
 Ai devenit vocea sinelui meu divin.
 Vreau sa mai impartasesc ceva apropo de furie.
 De deliberatul furie, stiu ca nu tinem cursul impreuna,
 dar mi se pare ca informatia e valoroasa,
 pentru ca eu am treit experimentul asta.
 Acum vreo doua luni de zile am intrebat ca am facut o cist
ita groaznica.
 Am trezit pe la trei noaptea ca urlam de durere.
 Urlam, dar urlam in interior, nu urlam cum trebuia.
 Am concientizat ce emotii au fost trunse acolo,
 celălalt ce am reprimat în ultima vreme neputință, frust
rare și așa mai departe,
 și multă furie, apropo de furie.
 Și știam deja că un foarte bun exercițiu de liberare a fur
iei este țipatul.
 Noroc meu că stau singură în casă, mi-am luat ce-arșaf un
 dinț
 și după ce am țipat de vreo patru-cinci ori,
 instant m-a lăsat usturimea aia care nu mă lăsase cu nimic
 până atunci.
 Așa este.
 Și a multe tehnici.
 Deci cu nimic nu m-a lăsat, decât cu chestia asta.
 Și așa că vă sfătuiesc să o faceți...
 Nu știu că mergeți în pădure sau oriunde se poate.
 Când aveți fure de liberații, patru, părerea mea este cel
 mai benefic.
 Susțin un lucru pe care le făceam eu la un moment dat, când
 nu jocam cu tehnicile astea.
 Parcam mașinea pe malu, era să zic lacul, pe marginea drum
ului.
 Dădeam...
 Cum să zicem, mă...
 Black Sabbath maxim.
 Sau ceva din... da?
 Și urlăm până ne-a ieșit o ochii din cap.
 Cinci minute, rămâneam fără voce.
 Bă, da, așa bine, mă simțeam după aia.
 Că eu ziceam, nu url eu, urlă Black Sabbath.
 Eu doar îi susțin.
 Pune-și ce melodie vrei, ce muzică vrei tu,
 da, da-ți voie să țipi, pentru că avem nevoie
 să ne exprimăm ceea ce social uneori nu e potrivit să facem
.
 Societatea îți pune din toate direcțiile,
 nu e potrivit să fi furios, da sau nu.
 Și are dreptate contextual, pentru că dacă nu știi să-ți
 menegeriez furia, devii agresiv sau pasiv agresiv, cum zice
am ieri.
 Și nu este ecologic și o să învârmem despre ecologia astăzi
. În același timp nu este sănătos ni să ți-o țin tine.
 Acea senzație de frustrarea sau furie. E natural să simțim
 furie și frustrarea, doar nu știm să o exprimăm contextual
 potrevit.
 Și atunci a venit și vă spun, ori vă apocați de sportul
 unde e perfect natural să țipați,
 De unor cred că de aia să du bărbații la fotbal, să ții pe
 la aia de pe teren, contextual potrevit.
 Și zic, dai, bă, pasă, tu-ți muri! De fapt se liberează emo
țional.
 Sau, deci dacă nu face asta,
 du-te și crează-ți tu contextul în care să poți să celebre
zi niște emoții,
 frie tăi niște bușteni făcând scobitori, ori urlând, cum z
ice Alice, țipând din tot.
 La modul cel mai sincer, vă spun amintire, au fost ritual
uri în care am fost
 din diverse rituri, care implicau asta.
 să-ți folosești urletul și vocea interioră,
 să exprime toată frustrarea acumulată fără să știi de unde
 vine.
 Că ai de unde crede, mă.
 Și în special ăștia calmii, ăștia care stăți așa apreciați
 pentru calmul vostru desăvârșit,
 care stăți admirați pentru că nu vă inervați,
 care stăți admirați că vorbiți puțin, ascultați mult,
 bă, ce-o fim voi,
 cunosc câțiva de aia, zic, și știu, și am lucrat cu câțiva,
 și știu ce-i acolo.
 scoate-ți, scoate-ți și urlați și dați-o contextual potri
vit,
 unde nu trebuie să știe nimeni ce faceți,
 și veți vedea diferențe inclusiv fizic.
 Gabriela, te rog.
 Tuturor, premisa mea preferată este că nu există eșec.
 Și fără să știu că eu premisă în LP, am implementat-o în
 viața mea acum 20 de ani.
 Excențial. Bravo.
 Când mama îmi spunea că sunt proastă și n-o să se aleagă
 nimic de mine,
 și am zis, dar nu-ți arăt eu că creșești.
 Bravo, bravo, excențial.
 Nu știam atunci că eu primis în LEP, dar...
 A fost mecanismul tău de coping.
 A fost mecanismul tău de coping, contrazicerea.
 Când am auzit-o la tine, la Cluj,
 că ai reanmintit-o,
 că am auzit-o și la Revu, am zis,
 păi, eu cu asta am trăit toată viață, că nu există și...
 Bravo, mulțumesc, Gabriela, bravo,
 mersi și frumos. Altcineva, premisa preferată,
 te rog, Irina.
 Uite aici, Irina, jos.
 De când am început în LEP-ul, am început constant
 constant să mi contest convingerile
 în special cele limitative
 Zim premisa preferată și după aceea zic
 Conținul cu
 faptul că nu există vină
 Ok, în fiecare moment e o cea mai bună decizie
 pe care pot să o iau. Vreau să recapitulăm
 ușor niște premise pe care
 chiar dacă știu cât le-ați început să le integrați
 vreau să vă dați seama că o faceți
 practic de aia pun întrebările astea.
 Pentru că provocarea mea majoră a fost vină
 în ultimii ani.
 Și, apropo de contesta convingeri,
 așa în două vorbe, îmi să vă provestez cu un viz nelepe, că
 așa le spun eu.
 Un viz nelepe.
 Da, e al treilea pe care l-am.
 Ia, uimește-mă, că m-ai făcut curios.
 Am visat o chestie în așpa care, pe harta mea mentală tre
cută,
 și cu convingerile trecute înseamna că mă se întâmplă o nen
orocire, o chestie nasoală.
 Și m-am trezit așa într-o...
 Eu n-am făcut niciodată atacuri de panică, nu știu cum se
 manifestă,
 dar oricum m-am trezit cu...
 Neliniste.
 Neliniste și ziceam, oare de unde mă mai pocnește, ce mă
 mai pocnește.
 Și în clipa respectivă, în subconștientul meu, a apărut înt
rebarea.
 Ești convinsă că e așa?
 În vis.
 Nu e posibil să te înșeli în vis.
 Ha, excelent!
 Deci, efectiv, parcă vedeam așa scris pe o tablă cu lumină.
 E posibil să te înșeli.
 După care, sub conștientul meu, eram între somn și veghie.
 Am început să îmi livreze niște exemple.
 Tâmpițele așa, deci, cum să zic, hilare, dar mesajul era ă
la.
 Deci, mi-a zis, uite, ăsta, așa, așa, așa, așa, uite ce se
 întâmplă de fapt.
 Deci, ia gândește-te, e posibil să te înșeli.
 Și vreau să spun că m-am liniștit rapid, am adormit înapoi,
 de aia zic viznele piscă.
 Excellent!
 Mulțumesc, Rina, excelent!
 Aplauze pentru primul viznele piscă!
 Da, imediat, aici am un microfon, vă rog, îți iem în ridic
ată și vin imediat la tine.
 Da, ceea ce o să continuăm să vorbim, dar o să dezvoltăm
 mai mult începând,
 cred că chiar cu modul următor, când intrăm mai în profundz
imea conceptului de subconștient,
 dragilor, majoritatea vieții noastre vine ca rezultat al
 calității comunicării noastre cu problemul subconștient.
 Ce bagi în el, ce lași să intre în el, ce lași să bagi alți
 în el,
 Ce scoți din el și nu-ți servește,
 ce reprogramezi din el, păstrând ceea ce este eficient și
 alterând ceea ce vrei tu să devine altceva,
 se transformă în pilotul automat.
 Și dovadă este asta.
 În momentul în care s-a concentrat, Irina s-a concentrat su
ficient de mult, pe o direcție, s-a deschis psihic,
 a întrenat emoții, a aplicat tehnici, a făcut o muncă conșt
ientă.
 Subconștientul are o lege care dice că lucrul pe care tu te
 concentrezi devine important pentru el.
 Deci o să vorbim un pic despre asta chiar acum la început.
 Lucrul pe care tu te concentrezi devine important pentru el
, dar atentie, nu neapărată în favorată ta.
 Dacă tu te concentrezi pe ceva, nu înseamnă că acel ceva e
 bine să-l menții.
 Ei, subconștientul are alte legi.
 Și azi începem un pic să vorbim despre asta.
 Dar asta e o dovadă, acest vis pe care Irina ne-a împărtăș
it și acele întrebări care vin din vis,
 deși nu le pui tu conștient, arată că subconștientul preia
 intenția și focusul pe care tu îl menții conștient o sufic
ient de mult timp.
 E la fel de valabil și în orice alte provocări.
 E la fel de valabil și în orice alte provocări.
 Doar că noi nu credem asta.
 Adică unul din mari dezavantaje al comunicării noastre cu
 propriul nostru subconștient este că noi nu credem că putem
 să facem asta.
 Când vine vorba de convingeri, sunt două notiuni și vin im
ediat, nu am uitat, vin imediat, dar vreau să punctez asta.
 Știți că există ceea ce numește placebo, da?
 Dacă cred ceva suficient de puternic, corpul meu va face
 tot posibil să se adapteze convingerii mele, prin urmare, e
 dovadă a ceea ce vă spun de trei module.
 Convingerea ta crează realitatea, nu realitatea îți crează
 convingerea.
 Ok? Dar atentie, este placebo. Există ceea ce se numește no
cebo.
 cebo.
 Ceea ce nu crezi ca fiind adevarat îți
 crează realitatea și îți
 influențează percepția și,
 să spunem, emoțiile,
 doar pentru că tu nu crezi că e
 posibil. Dacă tu nu crezi că e
 posibil să reușești, să
 crezi, să evoluezi, să fii fericit
 sau nu crezi că meriți, poftim,
 este o convingere de gen cebo. Are
 sens?
 Subconștientul tău va prelua
 intenția și direcția și va menține
 această percepție.
 Asta aporta la cei care poate
 sunt un pic și de aia zic
 că am fost acolo și vin din partea aia, deși mi-am menținut
 avantajele care vin din direcția aia extrem de rațional și
 logic.
 Eu de acolo am fost. Eu vin din lumea rațională, logică,
 analitică.
 Mi-am păstrat aceste beneficii, pentru că sunt foarte mari,
 văd sinteze, văd tipare, văd strategii instante, văd causal
itate, văd zoom out instant,
 dar m-am dus și în direcția de abstract, de emoțional,
 de nu trebuie să înțeleg dacă funcționează, nu-mi pasă.
 Un om analitic ca mine acum 10 ani nu ar fi acceptat ca ce
va poate funcționeze fără ca să înțeleagă.
 Dacă eu nu înțeleg, nu funcționează.
 Antrenați și partea opusă, fiți atenți la convingerile vo
astre despre nu pot să fac ceva,
 pentru că s-ar putea să vă blocheze potențialul și evoluția
. Are fans?
 Mersi. Te rog.
 Eu sunt Angela.
 Și vreau să spun că, la fel ca Evina, și eu am vise neleb
istire.
 Deja facem un club.
 M-am trezit acum cateva luni, cred ca prin ianoarie, brusc,
 cu termenul pacing pe realitate.
 Deşi o seara m-am culcat cu gândul că vreau să primesc un
 semn.
 Și am zis, băi, bine, dar totuşi unul pe care să-l înţeleg.
 Pacing pe realitate.
 Nu în chineză.
 Și de atunci mă tot gândesc, oare ce a vrut să-mi spună sub
conștientul meu.
 Provocarea pe care tu ai lansat-o subconștientul tău, știi
 în ce context era?
 Claritate.
 Pe un context anume?
 Da.
 În acel context aplică răspunsul?
 Bine, acum ceva idei am, dar încă mai deliberez.
 Și la fel, premiza mea
 preferată este, în orice moment, iau cea mai bună decizie.
 Bravo.
 Și apropo de, am apligat-o chiar aseară, după ce m-am înt
ors,
 că tot m-am lăudat, că toată lumea spune că eu sunt calmă,
 liniștită.
 Când am ajuns acasă, m-am înfuriat.
 Vă arăt eu.
 Da, m-am înfuriat și mi-am dat seama că
 acum sunt calmă, dar singura care
 mă scoate din pe pen e fiica mea, deci ea reușește.
 Și mi-am dat seama că de fapt...
 Copiii de aia vină, adică.
 Mi-am dat seama că de fapt sunt furioasă pe mine,
 pentru că eu am crescut așa.
 Deci nu e vina ei.
 Și apoi mi-am dat seama, ok,
 am luat cea mai bună decizie la momentul potrivit.
 Asta e.
 Bravo. Excellente.
 Bravo. Mulțumesc așa.
 Și mai are și ea momente, că apropo am făstat mândouă la
 la workshop-uri și la cel cu Paul,
 în care ne-am scris
 ce trebuia.
 Bineînțeles că n-am rezistat și
 i-am cerut să mi arate ce a scris despre mine.
 Direct traumă.
 Direct traumă.
 Exact. Și bineînțeles că am plâns amândouă, eram la
 McDonald's și plângem.
 Deci dacă vezi două persoane că plânc la McDonald's sunt de
 la NLP.
 Da, deci ea a zis că atâta discuții despre copilărie i-a ad
us aminte de McDonald's.
 Hai să mergem la McDonald's.
 Excelent.
 Și acolo hai să vedem, tu ce-i scris, eu ce-am scris.
 Și am început să plângem.
 Bravo, bravo.
 Și i-am zis, bun, eu ți-am făcut chestia asta pentru că așa
 am știut.
 Dar tu ce faci acum?
 Că și tu ai asistat cu mine la curjul de DNL pe online și
 ai învățat ce trebuie să faci.
 Ce faci acum tu?
 Și i-am zis, asta acum e sarcina ta.
 Eu am făcut ce am putut.
 Eu te-am stricat cât am putut.
 Exact.
 Acum ai trebat, a ce faci cu asta?
 Ia da-i aici in curs de NLP.
 Te pup.
 Cum a sunat asta?
 Unul din beneficii al acestor cursuri este ca
 incepe sa puneti bani deoparte pentru terapia copilor voast
rii
 dupa cum.
 Ca sa stiti o treaba.
 Da, si asta.
 Merci. Bravo.
 Mersi și Ante-lă, bravă, excelent!
 Uite acolo, rog, uite acolo în față!
 Și vă pregătiți pentru următoarea întrebăre?
 Bunătăța!
 Ce-au, dragă mea!
 Și eu voiam să spun, nu chiar un vis, dar m-am trezit noap
tea, pentru că vineri am avut o întâmplare.
 Am fost la judecătorie pentru cușoria copilului meu și avoc
ata n-a venit din motive medicale,
 Tatele copilului nu a venit pentru că nu a putut.
 Și m-am trezit singură că trebuie să cer amânarea la îngum
area avocatei.
 Și judecătorul mi-a zis, 11 iulie.
 Am zis, nu se poate, este mult prea târziu.
 Eu și fică mi-a programat o vacanță, având nevoie de acea h
ârtie de la judecătorie.
 Dar te grăbești? Da, mă grăbești.
 Deci am putut să-l înfrund, după care a zis, ok, se judecă
 acum.
 Singură.
 Ce modificați?
 Modific, în afară de ce aveam, care deja era trecut pe list
ă,
 modific terapie a copilului cu tatăl.
 Cum adică terapia copilului cu tatăl?
 Da, consiliere ca fiică mea să facă terapie cu el.
 Adică el să ghideze terapia copilului?
 Nu, nu, nu.
 Ei am îndoi să fie conțiliați.
 A, ok, am înțeles.
 Și am făcut exclus.
 Am zis, pică mea va decide, țin-gură,
 când va merge să se întâlnească cu el.
 Nu.
 S-a uitat la mine,
 nu i-a venit să credă,
 și a zis, ok, s-a terminat procesul.
 Noaptea m-am trebit și eu,
 nu din vis, din realitate,
 și mi-am dat seama că în momentul în care el îmi punea înt
rebările,
 eu mă uitam, stânga, sus, văd ce am de pierdut, ce mai am
 de pierdut și cum se rezolvă.
 Și cum s-a rezolvat? Adică care a fost concluzia judecător
ului?
 Concluzia este că oricum nu îmi dădea custodia totală a cop
ilului, deci nu aveam nimic de pierdut.
 nu am câștigat decât dreptul de a merge cu ea în vacanță în
 străinătate între 15 iulie și 15 septembrie.
 Ceea ce tu dorei.
 Da, bine, teoretic voiam posibilitatea de a ieși oricând
 din țară, da.
 Știu, știu.
 Nu a fost de acord de căturul.
 Și da, se mai poate rezolva cu tatăl copilului asta sau să
 rezolvăm în timp.
 Și...
 Care e concluz?
 pentru a merge să-i fac buletinul.
 Care e concluzia ta pentru tine, Crenguța?
 Că îmi căutam în subconștient
 dacă am sau nu ceva de pierdut
 și am decis că este decizia bună pentru momentul respectiv,
 deși avocata a doua zi m-a certat că nu am luat deciții
 acum.
 Tu ești împăcată cu asta?
 Bineînțeles, pentru că când convins că oricum nu mi-ar fi
 dat altceva.
 Perfect.
 Bravo ție pentru a te studia.
 Și există recurs, dacă...
 Mă simt.
 Ai fi trăit până pe 15 ieri o stare de incertitudine care
 poate te-ar fi anxietat,
 ce te-ar fi încordat mai mult, și ai fi obținut fix același
 lucru.
 Sunt posibile, nu știu.
 Bravo, și îți mulțumesc mă și bravo pentru curaj.
 Mă ține.
 Întrebare pentru...
 Da, Andrei, te rog.
 Dacă nici acum nu te puneam...
 Da, păi stau cu mâna sus, dar mi s-a pus cărcel.
 Iartă-mă, te... da, te chirmai amintiționat.
 Așa.
 Nu te-am vrut să erai în colț atât de...
 Apropo de ce spuneai mai devreme, de barbați, să-și dea vo
ie să plângă, ieri când am lucrat pe exercițiul de a ne
 vulnerabiliza,
 i-am dat colegului meu, de cred că l-am șocat, i-am spus că
 la 15-16 ani am fugi de acasă, am furat din Germania, din
 Franța, de pe litoral de la noi...
 Te știam de undeva.
 În 2007.
 Nu știam de undeva.
 El colabora.
 În 2007 aveam atacuri de panică și m-am gândit la suicid,
 apropo de cei care trec prin asta,
 și m-am reconstruit de acolo.
 Dar am putut să vorbesc lejeri despre astea și pot să o fac
,
 pentru că am lucrat cu voi și mi-am dat voi să plâng.
 Și am plâns la advanced, am plâns la elite,
 numai zi la vindecare, de mi-am stricat 2 peric de blu și o
 cămașă.
 Și întrebarea mea e când îmi dați bani, că Măriu s-a cam sc
ăldat-o.
 Ce bani? Stai, stai, că nu ți-ai...
 Pe blucii, pe cău...
 A!
 Oprește-te telefonul la care mi-ai...
 Aplauze pentru Andrei, vă rog!
 Mersi!
 Bravo! Bravo!
 ți-am mai zis că ești unul dintre bărbații pe care îi admir
i sincer,
 pentru atitudiniul transformare și puterea pe care o manif
esti, sincer.
 Mersi!
 Bravo!
 Și apropo de premiză,
 Premiza preferată este
 celălalt comunică conform cu harta lor,
 răspund în conformitate cu harta lor
 și ce fac cel mai des, mă pun în păpucilor
 și nu numai că o fac eu, dar am trăzbit și copiilor,
 mai ales fiicei care are 15 ani.
 Săptămâna trecută a venit de la liceu și mi-a zis,
 Tati, uite, azi am lucrat cu o colegă.
 Profesorul a întârziat o jumătate de oră,
 unul dintre colegii a întrebat, o doamnă,
 dar nu trebuia să începem la 10 și jumătate.
 și profesoara a făcut o criză de ner, cine ești tu? Ne sim
ți? T-o mă judești? De acum, skin-five-ă, pedepsezi pe toți.
 Bineînțeles, după ce a plecat, colegă a început să plângă,
 Teo s-a dus la ea și i-a spus, înțeleg că te simți așa, d
acă aș fi fost în locul tău și om, aș fi simțit la fel.
 Dar, știi ceva, e posibil ca și profesoara asta, nu știu,
 să fie avut o problemă personală, poate are o boală gravă,
 poate nu are nimic ceva personal cu tine și doar a vârsat
 asupra ta.
 Și atunci colegul ăsta liniștită, îmbrățișeată și ea mulțum
ită.
 Excellent!
 Și pentru asta vă mulțumesc vă!
 Și eu îți mulțumesc, Andrei, de împărtășire.
 Una din cele mai mari satisfacțiile este asta, că știu că
 prin voi,
 și mi se rămintește constant prin împărtășirile voastră, și
 mulțumesc că prin voi
 reușim și eu și mari toștri care face mânca asta, și cei d
intre voi care faceți o astfel de muncă,
 reușim să dăm mai departe un mesaj, o atitudine, o conving
ere ecologică sau un comportament util
 celor care vin din spate, care, uite, și mai mișto îl dau
 și ei mai departe,
 fără să mă fiu cunoscut pe mine, sau pe Mareu, sau pe...
 Asta mă împrinște și mă încântă cel mai mult.
 Dar, te rog, da-t-o!
 Nu m-a să te ridici să zică și numai de că...
 Buna dimineața!
 Cea, dragă mea! Cum ești cu serviciu?
 Păi, cu serviciu sunt bine, dar sunt foarte obosită.
 Ah, da, bine.
 În dimineața asta sunt mai obosită decât de obicei din cau
za ta.
 Ok.
 Așa.
 Nu știu cum să iau asta.
 De bine, când o femeie zice asta, să mă simt flartat.
 Știi? Dacă acum nu știu ce să zic.
 Ce vreau să spun?
 Deci, în primul rând, nu mai încred atât de mult mintea,
 cum o făceam în trecut.
 Perfect.
 Mi-am dat seama. Pentru că stăteam și mă gândeam și de
 regulă era între-fabora mea.
 În al doilea rând, apropo de vise, nu am glumit când am sp
us că din cauza ta, ieri am făcut exercițul de ancorare prim
ul cu Dan,
 cu Dan, mai făcu semn cu el, cu Dan rezonez...
 Cu Dan...
 Cu Dan, el are și experiență și...
 Păi e fratele meu de 2 ani cu ea.
 Da, și cu Dan îmi ies... wow!
 La dezancorare, n-am înțeles nimic, nici eu, nici Alina
 cred.
 Ok.
 Și am plecat așa, bulversată, că m-am gândit cum dezancorez
 eu, ce fac eu.
 Și... am adormit, te-am visat.
 Apropo de vise, că mă culcaseam cu dezancorarea asta în cam
ă. Cum fac eu?
 Te-am visat așa mai mult, dar ce ți-n minte e că vorbeai.
 Da, da, ești vinovat. Că vorbeai...
 Ți-am pus că te apropie.
 Vorba-i despre multe lucruri, dar nu despre ce mă interesa
 pe mine.
 Incredibil.
 Păi dezancorarea!
 Incredibil.
 Și tăiam și factură, adică...
 Și da, deci asta, m-am trezit, o bosită, m-a vorbit atâta,
 dar...
 Deci, am dezancorare!
 Nu mi-a zis nimic!
 Dacă am ocazia să mă luminez astăzi, că nu vreau să am și
 disară o noapte ca asta.
 Așa.
 Și ca să închei cu nouă meu job,
 te-am zis de Piar, cu Centrala, cu Linea, cu nu știu ce,
 de pe întâi pe 5 iunie noi suntem deschizi de dimineață băr
ă seara,
 pentru toți copii vă așteptăm acolo la kilometru 36 pe Vuc
urești-Vitești
 și am vorbit și cu trupe de teatru și de popuși, de teatru
 și de activități,
 și avem și baloane.
 Cât se face de aici, din centru până acolo?
 Din centru se face repede. De la mine din Dobroiești se
 face o oră jumate.
 Dar din centru cam o jumat de ora.
 Ok, excelent. Bravo, bravo, bravo, bravo.
 Si toate activitatile sunt gratuite.
 Sa plateste doar intrare a 20 de lei.
 Si bine, daca doriti sa muncai sa beti.
 E treaba voastra, da.
 Depend de 1. pe 5 iunie in fiecare zi.
 De dimineata de la 10 pana seara la 7.
 Zim premisa ta preferata?
 Ah, premisa mea preferata.
 Stai un pic, acum am parut cu un cap.
 Fă-i switch.
 Ce premis să accesez sau exersezi cel mai des decât ne-am
 întâlnit din cele 13?
 Așa... mă fac mai multe...
 Una. Dă-mi-o una. Cum ți-o amintești, nu trebuie să o dim
erești, că te ajut eu.
 Dar vreau să le recapitolăm, să vedeți că voi deja le pract
icați și le serviți, și vreau să le integrați conștient, ca
 să zic așa.
 Acum în mintea mea e așa...
 Ok. Bine. Dacă te-am vorbit aseară, de unde?
 Da, plus ca sunt obosită romii, eu sunt unde nu mai pot ave
a, aștept pauza.
 Te cred. Bine.
 Mulțumesc frumos, stărul Mâna, mă mulțumesc de tot.
 Ne-ai făcut deliciul.
 Întrebare pentru voi înainte să mergem mai departe.
 Care premisă NLP te enervează cel mai mult, deși știi că e
 reală și încă te lupti cu integrare?
 Mintea te minte? N-am zis asta. E așa. Mintea chiar te m
inte, dar nu-i premis în NLP.
 Ce-i premis în NLP? Știi că e reală, vezi că e valoroasă, o
 percepi ca fiind valoroasă. Ai vrea să o integrezi, dar te
 înervează.
 Da, Laura? Cum? Dacă ceva nu funcționează, fal ceva, excele
. Bravo. Laura?
 Răzultatul pe care l-opții depinde de felul în care comun
ici.
 Mă calcă pe nervii. Că uneori oamenii...
 Calitatea unei comunicări este dată de rezultatul pe care l
-opții.
 Bravo! Așa este. Îți mulțumesc.
 Mă lupt, o iubesc, o urăz, ea le văd hei.
 Știi că e reală, dar nu-ți convine. Bravo!
 Robert a zis, nu știu dacă l-ați auzit, repet eu,
 Dacă ceva nu funcționează, fă altceva.
 De foarte multe ori, și o să vorbim astăzi când vorbim de
 performanță obiective,
 și data viitoare continuăm o performanță și obiective,
 că le-am împărțat și-așa pe două moduri ca să fie intercal
ate,
 foarte mulți oameni nu obținăze data pe care le vor sau nu
 ating performanța
 în direcția în care vor să o atingă, pentru că continuă să
 facă același lucru din convingerea
 că la un moment dat o să meargă.
 Și este mai des întâlnit această convingere decât vă puteți
 imagina.
 Dacă însuși Einstein ai spus că nebunia înseamnă să faci ac
elasi lucru constant, să aștepți unul de stat diferit.
 Vă dați seama?
 Adică faceți acel proces de introspectie când aveți rezult
ate constante în defavoarea voastră, în viața voastră,
 și puneți-vă întrebarea ce repet să fac, ce continui să fac
 și refuz să schimb sperând să obțin un rezultat diferit.
 o rezultată diferită.
 Și asta e o întrebare super sinceră,
 dacă ai curaj să-ți dai răspunsul.
 Ți se va releva că în realitate ți e frică să schimbi
 strategia,
 ți e frică să schimbi abordarea, ți e frică să-ți asumi, po
ate, o cale diferită.
 Sau chiar felul de a comunica. Exact, bravo.
 Excelent. Era cineva aici cu mâna sus, dar nu știu cine.
 Nu mai știu cine. Uite aici, a ela.
 Cum ești azi?
 Azi? Super bine.
 Să știi că tot drumul până-n casă m-am jelit.
 Am ajuns acasă, m-am oprit ca să nu mă opade nimeni.
 Deci tăi jelit, ai zis?
 Da.
 Ok.
 După care, iarăși toată noaptea, n-am dormit și m-am jelit.
 Ok.
 Dimineața m-am gândit spre dimineață.
 Zic, stai puțin că Horia a zis ieri că, de fapt, ier de la
 începutul modului lor până acum,
 nu ești ceea ce știm și ceea ce gândești.
 Bravo.
 Îmbra căte cum vrei, să te simți, nu cum te simți în viața
 de țicuri.
 Și mi-am repetat tot drumul până aici,
 tu nu ești ceea ce gândești.
 Am ajuns, am parcat mașina super tare, doi muncitorii acolo
 în față, căreau niște salzi de ciment,
 și am văzut că se uitau așa ciudat la mine.
 Și zic, cred că am parcat pe locul unde ei vor să aducă o
 mașină ceva să lucreze.
 Am cupărut din mașină, am plecat, se uitau în continuare,
 am văzut că se uita.
 În spatele meu,
 I-aud vorbind, şoptind aproape, zice,
 Ești cea mai vremeasă femeie care am văzut-o astăzi.
 Și eu, ca să o văd și eu, și să nu ratez, mă întorc și zic,
 cum te dracuie?
 Adică unde a dispărut?
 Pentru că eu chiar vroiam să o văd.
 Și tot mă uitam după mașini ca să o văd.
 Am văzut că ei se uită în continuare la mine.
 Culmea.
 Și i-am întrebat încă o dată, sigur nu vă deranjează mașina
 mea.
 După care unul dintre ei îmi repetă ceea ce a spus mai dev
reme.
 Și pe mine m-am pucă râsul și râd cu gura până la urechi.
 Și-l văd că se uită ciudat.
 Și zic, stai liniștit, e de la curs.
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 cu ce am vorbit noi ieri.
 Se simte?
 Exact, pentru ca tu mi-ai spus ca s-ar putea sa dureze
 de cateva staptamani, dar nu m-am gandit ca s-ar putea sa d
ureze doar cateva ore.
 N-am vrut sa-ti spun ca sa nu te speri.
 Aplauza pentru el, la bori.
 Bravo.
 In momentul in care iti dai voie tu ca femeie
 si valabil si la barbati, dar acum tu ai ridicat-o din
 perspectiva femeina,
 sa accesez starea de ma simt
 admirabila si frumoasa,
 nu trebuie să-mi confirme cineva, mă simt eu admirabilă și
 frumoasă,
 și valabil și la bărbați, ironia este că vei deveni de
 admirat și mai frumoasă pentru cei care te observă și te
 perceb.
 Unii nu-ți vor spune, că poate nu au curaj, nu e contextual
 potrivit, poate să fie înțeles greșit și așa mai departe.
 Dar asta a fost o temă fără să dau din conținut, din ce am
 vorbit ieri cu ela,
 pe o provocare de aia, ea nu m-a crezut și aia a zis-o că e
a exersează atitudinea asta încet un pic, câteva minute pe z
i, vezi ce se întâmplă.
 Și acum vine cu feedback-ul ăsta.
 Dragilor, emoțiile noastre fac parte,
 stările noastre emoționale fac parte din legile in vizibile
 ale Universului,
 care au o putere fantastică.
 Vă dau câteva legii in vizibile ale Universului.
 Gravitația. Bă, nu o vezi. Te afectează.
 Oxigenul. Nu-l vezi. Te afectează.
 îți dirijează viața exclusiv.
 Stările noastre emoționale sunt tot o forță invizibilă a
 Universului.
 Te afectează, îți ghidează viața, calitatea vieții
 și nu le vezi.
 Nu le știi, nici nu știi că există până când nu te lovește
 trenul.
 Învățând să lucrezi, să te conectezi, să îți antrenezi
 propriile tale emoții, înveți să mânuiești,
 să wield, cum zic englezii,
 o forță invizibilă a Universului.
 Doar setându-ți tu dimineața cu ce emoție, cu ce stare emoț
ională vreau să văd ziua asta, indiferent ce se întâmplă,
 tu ai decis deja cum va fi ziua aia, indiferent ce se întâm
plă în interiorul tău.
 Și indiferent ce se întâmplă, va fi filtrat ca realitate de
 starea ta emoțională pe care tu ai decis-o.
 Și e atât de ușor să o decizi. Poți să închizi ochii și să-
ți spui ce vreau să fiu azi. Playful.
 Jucăuș, admirabil, frumos, cum vrei tu.
 Și să-ți asociezi starea aia și durează 5 secunde.
 Și asta e ok. Din momentul ăsta, eu sunt pe caterincă azi.
 Sunt pe joc, sunt pe relaxare, sunt pe chill, sunt pe ferm
itate.
 Depinde ce fitur să antrenezi.
 Și ironia
 este că de foarte mult ori contextul nostru exterior
 se va modela după filtru prin care noi privim deja.
 Dovadă.
 Admirabil, te iubesc. Admirabil.
 Am plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o z
i de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am
 plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o zi
 de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am pl
inut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o zi de
 ore, am plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am plin
ut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore
, am plinut o zi de ore, am plinut o zi de ore, am plinut o
 zi de ore, am plinut o zi de ore
 Și exact asta am gândit eu.
 Mamă, ce fată superbă!
 Dar nu i-am spus-o
 vizavi de
 de atitudine.
 Sau te-ai vorbit cu muncitorii tu?
 Nu știu, dar exact asta am gândit și eu.
 Da, absolut.
 Atenție, când zic
 să țineți convingeri care poată să vă
 contracareze ceea ce vă recomand și ceea ce
 și aceea funcționează la ele și la mulți dintre voi.
 Și anume, ca să mă simt frumos și admirabil, trebuie să fiu
 într-un anume stil de fitness, de mărcat, de whatever.
 Fals!
 Fals! Știu că asta zice societatea.
 Știu că asta zic standardele de frumusețe, de revistături
 de modă și de sport și de mai știu eu ce.
 Băi, e fals! Gândiți-vă un pic voi la alții, nu la voi. G
ândiți-vă voi la alții.
 Ați avut recent momente în care ați admirat la un om
 ceva frumos care n-avea legatura cu fizicul?
 Ba, ochii, caldura, atitudinea, zâmbetul, râsul...
 Bravo, excelent! O să vă zic imediat despre asta, că așa e
 ceva o altă forță in vizibilă universului.
 Este extrem de ușor de... Dacă, evident, îți pui acest filt
ru, este foarte ușor de găsi ceva de admirat la absolut oric
ine,
 indiferent că e gunoier, vânzător la mega sau director.
 I don't fucking care. Da sau nu?
 Cred că n-are rău să mai argumentez de ce. Este extrem de u
șor.
 Doar pentru că e uman poți să faci asta.
 Dar fiți atenti, corolarul.
 Bă, dacă e așa de ușor să găsești ceva frumos de admirat la
 altcineva care nu are legătură cu standardul fizic,
 nu cumva e la fel de ușor să faci asta și cu tine?
 Bine că nu e imposibil.
 E mai dificil, dar nu este imposibil.
 Și un truc pe care l-am dat ele ieri, din nou, fără să dau
 din conținuri,
 a fost dimineața, la prânz, seara,
 Și ori de câte ori treci prin fața unui oglind sau ceva ce-
ți reflectă imaginea ta înapoi,
 că fizic sau nu, găsește un lucru instantaneu de a admira
 la tine.
 Instantaneu. Poate să fie postura.
 Poate să fie privire.
 Poate să fie seriositatea, dacă atunci ești într-un context
 seriositate.
 Poate să fie cum îți stă o șuviță.
 I don't care.
 Antrenează-ți mintea, când treci prin fața unui reflexiei,
 că-i oglindă, că-i lift, că-i imagine, că-i, nu știu,
 barbrizul în e-mașini. Nu mă interesează.
 să treacă instantaneu, să zică
 ce mișto văd la tine. La tine e ceva.
 Fără să spui nimănui, fără să faci o aloganță, fără să faci
 pe Insta,
 doar tu pentru tine să găsești ceva, o privire.
 De dat, am exemplu, ele ieri,
 bă, mie îmi place marou din jurul ochiului oameni lor.
 Îmi place culoarea aia de deschisă spre verde,
 sau îmi place pupila cum se dilată,
 pentru că mă uit efectiv în ochi omului,
 Oare asta nu e ușor de a admira la absolut oricine?
 Ba da, cu ochiul uman,
 este o bijuterie ingineară de magnitudine,
 are așa de sigur, ochiul.
 Băi, și atât de ușor de găsi ceva, nu știu, irisul,
 să te uiți în ochiul omului, efectiv.
 Ia fasta și cu tine.
 Și testează, i-am spus ele, fasta trei săptămâni, fără miză
.
 Fă trei săptămâni, atitudinea de
 admir la tine ceva.
 Orice. Poate să fie același lucru în fiecare zi,
 ai, don't care.
 Admiră la tine ceva 3 săptămâni și îmi spunem la modul urmă
tor ce să schimbă.
 Probabil și după tine o să strige niște oameni care care
 cară ciment.
 Chiar dacă ești bărbat.
 Bun.
 Acolo, te rog lângă...
 Încerc să vă nimerez pe cei care nu vorbiți cu mine de ob
icei, să nu credeți că vă ignor.
 Magda și restul nu vă ignore.
 Nu mai sunt în context, că era vorba de permizele la unele
 pia.
 Te rog, te rog, te rog.
 Și vreau să zic că unul dintre care mă lu foarte mult este
 Harta Nui Territoriu.
 Și am constatat, sunt de niște ani de când lucrez, mai ales
 de când am copii.
 Și am băiatul meu mai mare, care nu mi se încadrează neapă
rat în tiparele mele perfecționiste cu școala.
 Și în ultima perioadă lucrez foarte mult, să insis să cite
ască foarte mult, să învețe,
 dar să mă abțin să cer notele de la școală.
 Și cea mai mare luptă este că se termină anul și nu voi
 cere notele să mi arate
 cât termină la liceu, că e la liceu, are 17 ani, cu cât
 termină clasa a 10-ă.
 Dar deși insist, lucrăm la matematică, suplimentar la fizic
ă,
 dar să nu cerne nărucitele alea de note, pentru că eu așa
 am fost crescută,
 Scută, tiparul meu este, m-am trezit de 10.
 Și pentru că el nu era de 10, 12 ani de-n viață l-am presat
.
 Poți să îți dau o parte din teritoriu în care eu am trăit
 și care e confirmat de psihologie, de studii și de istorie?
 Majoritatea oamenilor care ajung fericii și împliniți în
 viață nu sunt oameni de 10 la școală.
 Tumai de aia. Sunt niște ani de cât mă tot lupt.
 Din păcate, nu sunt oameni care sunt de 10 la școală și aj
ung ulterior să-și mențină, să-și continue performanța.
 Foarte puțini dintre ei sunt fericite și impliniți, pentru
 că standardul lor inconstient este perfecțiune sau nimic.
 Are sens? Și unii dintre ei ajung să schimbe și să revoluț
ioneze lumea.
 Respect lor și le mulțumesc pentru sacrificiul.
 Bă, dar emoțional nu sunt cei mai echilibrați.
 La asta lucrez normalitatea mea cu ce am crescut eu și ce e
 normalul meu.
 Nu mai vreau să fie normalul copilul meu.
 Ce trebuie în viața asta.
 De fapt nu trebuie.
 Bravo. Unvățați-i să aleagă responsabil, să-și asumi
 evident alegerile,
 dar să aleagă responsabil și strategic ce vor să facă și să
 fie fericiți.
 Nu performanți. Atenție.
 Nu că performanța e rea, nu să înțelege greșit.
 doar să-și aleagă bătăliile în raport cu mizele pe care
 chiar ei le consideră importante.
 Că unele bătălii n-au importanță și altele o să vedeți că
 copiii uneori poate mediocrice și note,
 când îi pui în contextul și cu miza potrivită, explodează.
 Și evident cu ghidajul potrivit.
 Seama eu la copilul meu este că, deși era un copil de 8
 spre 9,
 pentru că el presama atât de tare cu perfecționismul meu,
 i-a scăzut foarte multă încrederea în sință.
 De când ai intrat la liceu, lucrezi exact pe partea cealalt
ă, în care nu îl întreb de note, discutăm și simtul ajez.
 Întreabă-l de note, doar arată-i că nu sunt importante.
 Da, da, îl întreb. Îmi zice, mami, la biologia am la 6 zi,
 mami, super, ai crescut, mai la data viitoare, sigur o să f
ie 7.
 Dar atât. Și în mușc, limba, să nu zic cu cei ce ne rămă
 mai mult.
 Dă-i feedback și fă coaching de genul ce ai fi putut să fac
i diferit. Ești un păcat cu nota asta sau nu?
 Dacă el zice, da sunt împăcat, ok, ce înseamnă pentru tine
 că standardul tău este 6?
 Adică pune-i tu întrebările prin care el să-și dea seama că
 standardul la care poate să se compară nu este cel mai sănă
tos pe teren, care are sens,
 dar pune-i întrebări prin care el să-și dea răspunsul, nu
 el seta-t-o.
 Mie mi-a făcut asta, la un moment dat, nu știu mai ceu cine
, un antrenor de... nu mai știu cineva mi-a dat o întrebare
 de genul ăsta,
 Eu eram 6-5-7, cam acolo ardeam. La matematică fizică astea
 fixisite, la alea creative, explodam, cum spuneam.
 Nu știam de ce, dar eram unde trebuia să improvizez, să mă
 joc, să nu memorez, dar să creez.
 Eu eram leader. La un moment dat, la nu știu ce materie,
 eram 5-6-5-6-5-6 și mă duceam spre corigență.
 La un moment dat, la chimie, cred, nu mai știu, la 11,
 chiar în liceu.
 Chiar am avut corigență de două ori, apropia o dată în un
 bac din cauza chemii.
 Nici nu o înțelegeam, nici nu am veziut cu cine, ca profes
or. Dar asta este alta discuție.
 Și la un moment dat, cineva mi-a pus o întrebare de genul,
 auzi, bă, da, standardul tău cu care tu vrei să fii în pă
cat e corigența?
 Mi-a dat-o așa...
 Mi-a zis, du-te-an în 10.
 Mi-a zis, standardul cu care tu te compari
 și la care vrei să fii mereu în zona este corigența și 5-ul
,
 în raport cu cum te cunoști tu pe tine.
 Mă... s-a terminat.
 Și am trecut, am crescut în noturile și am intrat în bag și
 am mers mai departe.
 Dar nu mi-a zis F10.
 Mi-a zis numai, ești sigur că e standardul pe care îl alegi
?
 Pentru că standardul pe care îl alegi, e cel care îți va
 defini pe viitor calită de vieță și cu caracterul.
 Are sens?
 Și practic m-a provocat să mă provoc eu pe mine.
 Asta funcționează mai mult cu copii și adoleștenții și t
inerii,
 pentru că le lași și le respecti, și eu țin mult la asta,
 dreptul la alegere.
 Asta înseamnă inclusiv că s-a putea să arăga greșit și,
 evident, să suportă consuciunțele.
 Asta înseamnă disciplină. Nu sunt de acord cu perfecționism
ul când vine vorba de copii,
 dar nu sunt de acord nici cu iertarea toti când vine copii
 ca să îi ținem în brațe.
 Așa apar Snowflakes.
 La 18-25 de ani, așa apar cei supersensibili care au fost
 obișnuiți cu iubiri necondiționate și pură și îi ținuți în
 brațe,
 și când pleacă de la mama de acasă nu știe să fac omletă.
 Și apare generația Snowflake, care acum îi plinde tot peste
 ei, care se pierd la orice fel de...
 Când i-ai scos din zona de confort sau e provocată la orice
 sensă, schimbe o roată la mașină, sau nu știu, orice chest
ie de banalitate,
 Îi intră în atac de panic.
 Asta e extrem acelalt.
 Deci, atenții din nou, sunt extreme, duceți-vă în echilibru
.
 Griul ăla de care vă tot zic de la începutul, nu e nici alb
, nici negru.
 E gri. Asta înseamnă cartea noi, teritoriul.
 Înseamnă e gri.
 E și neagră. Hai să luăm cei bine și folositori.
 Hai să mergem mai departe.
 Vorbim astăzi despre ceea ce înseamnă obiective.
 Da, ok, să vă zic despre semnificație.
 Semnificația este ceea ce se întâmplă inconstient în mintea
 mea.
 Atunci când ceva se întâmplă în viața mea.
 Atenție, este pilot automat de cele multe ori. Adică nu
 este ceva ce decid.
 Până azi sper să schimb asta începând de astăzi.
 Se întâmplă ceva în viața mea, orice. Îmi lovește mașina.
 Îmi scade salariul, mă dă afară, vine criza, whatever.
 Challenge.
 Da? Să întâmplă orice s-întâmplă în viața mea.
 În mod instantaneu, acel ceva ce s-a întâmplat în viața mea
 începe să însemne ceva în mintea mea.
 Începe să însemne ceva în mintea mea.
 Mi-a lovit mașina, poate să însemne amginion.
 Mi-a lovit mașina pentru altcineva în schimb, poate să în
semne
 s-a ars karma, n-am fost eu mașină, am scăpat de o grijă.
 Râdeți, fază reală.
 Acum mulți ani, nu anul trecut, totul uit, pandemia pentru
 mine ești un blackout.
 Ultima grupă înainte de pandemie, eram în Cluj-Napoca, cu
 grupa din Cluj-Napoca,
 era generația lui Roxy și mai sunt câțiva în sală, doar că
 Roxana era la București și ăștia era la Cluj-Napoca.
 Și noi, la modul 6, dacă ține minte, mă întorc înapoi în
 sală, văd pe stradă într-adevăr multă poliție, salvări, ne
blocaj, eram pe jos.
 Și zic, ce spumele măriți s-o fi întâmplat așa aici?
 Mă duc mai departe, că plădirea în care țineam, cum ar fi a
ici, ce e reu, fix în față, mașini, poliții, nu știu, mă uit
 să văd dacă e vreunul de al meu să se întâmplă ceva, nu văd
 nimic, mă duc în sală.
 Intru în sală, mi-ai agitați, am agitați, dar râdeau, adică
 mi-am dat seama că nu e ceva rău, dar ceva s-a întâmplat.
 Intru în sală, începe cursul să pun băieții în durând, aia
 auzi de Doinel, doinel era tipul care era în poveste, un bă
iat excelent.
 Her Styles, dacă țin minte, unul dintre cei mai buni în Rom
ânia, apropo.
 Și zic, nu, ce s-a întâmplat?
 Doi, ne-a lăsat și el între timp, venia de la toaleta sau
 undeva.
 Zic, ce-i pățiment?
 Păi, nu mare lucru, cred că am avut un noroc, facem.
 Zic, ce s-a întâmplat?
 Zic, aveam mașina parcată în fața clădirii,
 adică acum ar fi parcată fix aici, da?
 În pauza de prânz, am plecat cu ea în sensul că era parcată
 întreagă,
 m-am întors și era dauna totală.
 Și zic, cum?
 Și zice cineva a vrut să facă stânga, un cetățean a vrut să
 facă stânga, a ratat roșul de la semafor, a făcut stânga, a
 stat venit de pe altă parte, ca să levite pe ăsta, a tras
 dreapta.
 Fixă mărină în 2NL, parcată, adică...
 Da-ună totală 90% de 2NL, atenții, instant a fost.
 Și zic, pe cum? Open Insignia, nouți, nu era nou, dar era
 nouți, nu era vreo...
 cratiță, știi? Adică...
 Te gândeai așa un pic.
 Și zice, păi nu, în primul rând, că oricum voiam să-mi sch
imb mașina.
 Bă, instant a fost. Deci nu a apucat s-o...
 Și cei doi, decât să fi fost eu mașină, mai bine așa.
 Semnificație.
 A ales, conștient sau nu, nu știu, ce semnificație să dea c
eea ce s-a întâmplat.
 Bă, are sens?
 Asta facem la modul 6.
 O să vă arăt exact cum să faceți asta la modul 6, cu exerci
ții practici.
 La modul 6 vom face una din cele mai eficiente forme de a
 influența o altă persoană, de obicei printr-o singură repl
ică.
 Adică, într-o singură replică, pot să-i schimbi perspetiva
 de viață chiar.
 Ce-a făcut doi în el și ce invita o să faceți început de
 asta, să vă puneți două întrebări, pe care le detalie mai
 mult la modul 6, cum vă spunem.
 Se întâmplă ceva în viața ta, da?
 Poți să fii copil adureștent sau student, notă mică,
 whatever, orice.
 Poate să fie inclusiv deces, alcunei persoane dragi.
 atât de până acolo să duce.
 Ce înseamnă asta pentru mine?
 S-a întâmplat ceva, da?
 Ce înseamnă asta pentru mine?
 Așa, pe pilot automat.
 Ce înseamnă asta pentru mine?
 Dacă înseamnă ceva ce ți ies convine, ți aduce emoții și st
ări emoționale care ți plac,
 nu îmbla.
 Plasă așa, nu îmbla.
 Dacă ți convine, dacă îți place, dacă te simți bine cu ceea
 ce s-a întâmplat
 și semnificația pe care-i dat-o.
 Dacă nu,
 Ce simți? Amxietată, încordare, nu știu, furie, frustrare,
 lipsă de control.
 Orice stare emoțională care nu-ți convine, puneți următo
area întrebare.
 Ce altceva poate să însemne?
 Ce altceva poate să însemne?
 Fiiți atenti, subtilitatea acestui întrebări.
 Împui întrebarea ce altceva poate să însemne, se întâmplă
 două lucruri.
 1. Devii conștient că poți să influențezi semnificația doar
 până îți întrebăre.
 Da sau nu? Subtil îți transmins tu ție.
 A, deci poți să influențezi semnificația.
 Pentru că altfel nu ți-ai pune întrebarea.
 Adică subtil îți pui semnificația e provocarea.
 Nu ceea ce s-a întâmplat.
 Ceea ce s-a întâmplat, s-a întâmplat ce se va întâmpla.
 Historic nu schimbă nimeni nimic.
 istoric.
 Semnificația ceea ce s-a întâmplat istoric în viața ta, po
ate o fi oricând
 schimbată, inclusiv la zeci de ani de zile după ce s-a sch
imbat.
 Și asta face terapia, psihoterapia, psihologia și
 himnoza.
 Te duci în spate și schimbă semnificațiile provocărilor din
 viața ta din trecut, pe care tu până azi le-ai purtat în
 defavoră ta și
 schimbând semnificațiile în trecut să schimbă ce?
 Prezentul.
 Schimbând ceea ce simți tu și filtru prin care tu îți vezi
 situațiile din trecut, poate să fie traumă, abandon,
 probleme, pierderi,
 schimbând semnificațiile a ceea ce crezi pe trecut să sch
imbă prezentul. Schimbă după ce să schimbă?
 Veitorul.
 Poți să alegi în prezent semnificațiile pe care le vei da d
acă se întâmplă ceva în viitor. Da.
 Da, da. Dar eu vin și spun asta.
 Schimbându-ți azi semnificația despre ce s-a întâmplat în
 trecut,
 tu ți-ai schimbat din start filtrele prin care vei vedea
 viața în viitor.
 Deci, din start ai creat o persoană nouă. Exact. Are sens?
 Alt doilea lucru care se întâmplă când spui întrebarea asta
,
 pe lângă faptul că îți asum subtil faptul că tu poți
 influența
 prin schimbarea semnificații, realitatea,
 mai transmiti un mesaj sub conștientului tău.
 Ceea ce s-a întâmplat nu contează.
 Contează ce simt eu față de ce s-a întâmplat.
 Și când schimbi semnificația, e ca și cum ai schimbat pere
chea de ochelari.
 Poți să schimbi o pereche de ochelari cu lentilă portocalie
, să pui una cu lentilă albastră.
 Vezi care te se potrivește mai bine.
 Nu există semnificații care să fie excelente.
 Există numările care îți schimbă stările emoționale.
 Starea ta emoțională,
 și inclusiv Tony Robbins spune asta,
 că, na, doar învățat de la cineva și eu,
 emoțiile noastre sunt date de semnificațiile pe care le dăm
 în viața noastră.
 Imedi acornele.
 Avem dovadă în propria istorie a poporului român.
 Ca asta e adevărat.
 Daci.
 Dansau, cântau, se bucurau la mormântări.
 Istoric, nu o inventez eu, google-i-t.
 Cultura noastră ortodoxă,
 negru,
 doliu, plâns,
 tragedie...
 Cum?
 Pomană banalistă.
 Nu vreau să intru acolo.
 Citiți, dacă vreți să vă distrați și cu mintea deschisă, ce
i care aveți mintea deschisă,
 sau vreți să vă testați,
 citiți povedania unui preot ateu.
 Jugați-o pe asta.
 Vă dau cuvântul meu că am râs și am plâns,
 de n-am crezut că este posibil.
 De la început la finalul acelicăriș, și o cărțulieră, îi sc
urtic, am citit într-o vacanță într-o zi la cafea,
 este excelentă
 și este scris în realitate de un preot real, care nu mai
 profesează,
 care este extrem de bine documentat, citit și cult.
 adică nu e orice doctor în lingvistică ebraică,
 deci are niște nivele de educație, de nu știam că există,
 și totul scrie într-un limbaș de cartier.
 Deci, cartea a fost excenent.
 Revenim.
 Cultura ortodoxă, actuală,
 nu cam ceva cu ortodoxia, vreau doar să fac o paragă, da?
 Versus Dacii.
 Care e diferența?
 Semnificațiile pe care le dau evenimentea lor.
 Atât.
 Băi, are sens?
 Și asta este în favoarea voastră întotdeauna când devii con
știent că tot ceea ce tu ai în viața ta și te face să suferi
,
 este pentru că semnificația pe care datu-i evenimentul este
 una care este ineficientă.
 Cineva la un moment dat a făcut fix asta, în momentul în
 care un părinte sau cineva foarte drag lui,
 a părăsit forma de viață cu care știm noi, a plecat în altă
 dimensiune, să zicem.
 Un an, doi.
 Doliu, atenție, este absolut natural psihologic, ca să fie
 clar.
 Adică nu te poți feri de doliu ca stare psihologică.
 Și ideal, vă zic cu mâna pe suflet, e bine să fii ghidat.
 Ceresc prijini.
 O altă convencere pe care vreau să vă integrați este că nu
 e nevoie să treci prin tot în viața ta singur.
 E bine să treci prin viața ta singur, că e viața ta.
 bă, da, e bine să știi și când să ceri sprijin, să spui, am
 nevoie de spri...
 oricine ai fi, orice experiență, orice titlu nu mă interese
ază, și eu o fac asta constant.
 Eu am psihoterapiutul meu, pe care v-am spus să-l schimb la
 6-8 luni, constant.
 Nu e nevoie să treci prin nimic singur.
 Iar doliu este unul din situații din viață pe care vă încur
ajez să nu treceți prin el singur.
 Și aici mă refer la sprijin specializat nu la prieteni sau
 familie, că ei fac ce pot cu ce au.
 În fine, și tipa de care vă spunem, la un moment dat, după
 După perioada de Doliu, sau apropiere de finalul perioada
 de Doliu, a spus,
 Stai, că mi-am dat seama că am suferit de geaba.
 Și zic, come again?
 Păi zice, mama mea, sau cine era, nu mai știu, n-a murit.
 Continuă să trăiască în altă formă.
 A plecat dintre noi, unde fizic nu putea să mă sprijine că
 avea o vârstă și o boală serioasă,
 care a consumat-o și a fizic a redus-o la minim,
 care să continuie să mă protejeze într-o formă în care acum
 are mai multe rezultate la dispoziție să o fac.
 Păi e o semnificație, sețiți?
 După aia s-a urât mai departe și a spus, ba, mai mult,
 pentru ea a fost mai bine că a fost așa, pentru că dacă ar
 fi rămas pentru mine pe pământ, ea ar fi continuat să suf
ere.
 Fizic. Da sau nu? Mi s-a ridicat părul pe mâna când am zis-
o.
 Semnificație.
 Nu înseamnă că nu are cum să te doară când se întâmplă ceva
, dar atentie, suferința vine din semnificație, durerea vine
 din ce se întâmplă și este inevitabilă.
 Durerea este inevitabilă, suferința este opțională.
 Suferința vine din ce cred eu despre ce mi se întâmplă.
 Din reprezentarea mea mentală despre ceea ce se întâmplă.
 Durerea este inevitabilă.
 Cu cât te împaci mai repede cu ideea că în viața asta va d
urea ceva și de multe ori și constant.
 Și te împaci cu asta.
 Și spui, da, uneori va durea.
 Și vă dau o semificație pentru durere?
 Durere înseamnă creștere.
 Când ne cresc dinții doare.
 Bă, da sau nu?
 Când ne cresc mușchi la sală, doare.
 ... se doare cu oameni...
 Băi, are sens, metaforic evident, are sens.
 Durerea, în mare parte a majorității din viață, înseamnă
 creștere.
 Durerea, când simți disconfortul, când te provoci și iei
 microfonul și vorbești, simți durere, disconfort.
 E creștere.
 Ți se instalează convingerea sau ți se deza...
 ... instalează convingerea că tu nu poți să faci asta. Da
 sau nu?
 Suferința înseamnă de ce mă doare.
 Imediat, Fadia. De ce mă doare? De ce mie?
 Nu merit? De ce numai mie?
 De parcă dacă ar durea și pe alții mă durea mai puțin pe
 mine.
 Ați auzit replica asta vreodată? Bă, de ce numai mie, mă?
 Ia, ia, mă, și tu, că să mă simți și eu mai bine, știi?
 Într-adea de-a rămanului, să doar doar ași pe tine.
 Nu am înțeles în niciodată.
 Și oamenii ironii care se împacă mai ușor cu durerea suferă
 mai puțin.
 Cei care se împacă cu durerea și spune, da, în momentul ă
sta în viața mea, doare asta.
 Accept că doare asta, mă împacă că doare asta, mă relaxez
 în durerea asta,
 dovedit și încep să apară din nou studii și experienții de
 genul ăsta, durerea trece mai repede.
 Trece mai repede și doare mai puțin, adică ca intensitate
 doare mai puțin.
 Câte lupti cu durerea, coata doare mai tare si dureaza mai
 mult.
 Exact.
 Valabil inclusiv in despartiri.
 De ce a plecat?
 Versus, bine ca a plecat.
 Am ramas singur, singura.
 Ce bine ca am ramas singur, singura.
 Intelegeti un debat?
 Sunt semnificatii.
 Evident aceste semnificații sunt influențate de programele
 noastre subconștiente, de mentalitate, de victimă, de răni
 emoționale și așa mai departe. Evident!
 Dacă începi să întreniți conștient semnificațiile, la un
 moment dat ajunge un punct în care spui, hmm, ce semnificaț
ie să dau aceea ce tocmai s-a întâmplat?
 Care e în favorea mea? Am chef să mă nervezat?
 Nu. Mă fut. Atunci, un semnificație asta.
 Și aia înseamnă putere. Și poate să zic oricine ce vrei.
 Vă ajută asta cu semnificația?
 O să o exerțăm foarte mult la modul 6, în care vă arăt și
 alte abordări și faceți-mi efectiv de exerciții practice pe
 provocările și pe situații de viața voastră.
 Fadia, dă-i te rog microfonul, ca să nu mă bată, să uită ur
ăla mine.
 Nu-mi fac din asta.
 Am tot gândit, dacă să spun că au tot venit contexte de gen
ul de acela de acum, dar chiar vreau să vă împărtășesc o
 chestie care pe mine m-a ajutat foarte mult.
 Nu știu dacă a fost vocea ta, vocea lui Marius, vocea cuiva
 a fost mai sus de mine.
 Acum un an și ceva bunica mea, adică cea care m-a crescut,
 practic a doua mea mamă, a murit.
 Dintr-ul malpraxis, nici nu mai contează, fac Romania și
 hospital și așa mai departe.
 Ideea este că eu am fost foarte distrusă, nu distrusă.
 Am plâns, cum l-am plâns în viața mea, pe jos, ca în filme.
 Și am început să mă ascult ce spuneam. În primul rând, jele
am în capul meu, boceam ca o bocitoare și spuneam de ce m-ai
 abandonat.
 Momentul în care am zis, hopa, ce-ai spus? M-ai abandonat,
 dar femeia asta a avut un contract cu mine, a trebuit să
 stează.
 Ok, mergem să lucrăm pe abandon și s-a întâmplat ce s-a înt
âmplat după aia.
 Și spuneam oamenilor, când mă întrebau de ce sunt supărate,
 le spuneam, am pierdut-o pe bunica.
 Până când iarăși a venit o voce în capul meu care puțin m-a
 certat și mi-a zis
 Ce-ai zis iar? Ai pierdut-o pe bunica? Cum? Adică ai pierd
ut-o.
 Dar nu a fost niciodată un obiect pe care să-l pierzi. Nu
 cumva ai câștigat-o pe bunica.
 Și am fost așa in mindfuck. Da, pentru că voi toți de aici
 și încă 15 miliarde de oameni,
 100 de miliarde de oameni, n-ați avut-o ca bunica. Adică do
ar eu am câștigat-o.
 și mi s-a schimbat, am încetat să mai plâng
 plâng și acum de dorul ei câteodată.
 Nu e normal.
 Dar nu înțeleg acum ce se întâmplă
 și nu mă mai jelez pe mine, pentru că
 am câștigat-o pe bunica,
 n-am pierdut-o nici o secundă, am avut-o în viața mea.
 Excellent!
 Doinită, vrei să spui ceva?
 Dă-i un microfone, nărăși, mergem mai departe.
 Vreau să vă spun că eu în Bulgaria am avut de două accident
e.
 Sunt neamul Tracik.
 Deci, într-un moment, Trak, în 2008, mi-am rupi piciorul
 drept.
 A făcut clac, mă rog.
 Mi-a avut bandajat, m-a pus în... o lună am stat în ghips.
 Eu, ca să am ce face, am început să pictesc pe ghips.
 Asta a fost senzația mea. În 2019 am urcat în Rodopi, în
 cetatea Ungerilor,
 și ghidul mi-a zis, urce acolo, i-am zis, ce are ăsta, e
 plecat de acasă,
 și eu niciodată nu calc în mormintele Tracice.
 Când zici tragece la ce trebuie?
 Nu, trage.
 Tragece, ok, am înțeles.
 Tragece, e la trage.
 Da, gata am prins.
 Deci eram pe urmele tragele, orasă era excursia.
 Și am scăpat, nu știu, am avut așa o ușurare când să cobor.
 La coborare s-a uitat cineva urât, care nu știu.
 Eu când mă simt bine mă tratez cum copil.
 Și coboram în sens de pârtie, cum face Cristian.
 Și, la un moment dat, mi-a rune ca piciorul a căzut,
 m-am ridicat, a doua oară la fel.
 Ei, a doua oară am făcut un șpagat.
 Da?
 Eu, care nu făc niciodată șpagat.
 Nu m-aș fi gândit.
 Chiar sunt surprins.
 Da.
 Și închipuiți-vă, stângul mi-a rămas undeva în sus,
 dreptul m-u pusese în frână pe niște pietre, un pietriș, aș
a,
 și încearcă să te ridici.
 N-am mai putut să mă ridic, am încercat să trag piciorul,
 în gândul meu, aștia vor să mă oprească aici.
 Am tras piciorul,
 Senzatia mea e... nu știu cum să vă spun, mi s-a rupt amale
olele, cine știe, amândou, a venit ghidul, mă rog, m-au
 ridicat, am intrat în mașină, îmi ținem piciorul,
 și piciorul meu când coboram cu mașina, era o mașină mică,
 o lu așa spre stânga, m-u uitam și...
 Dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar, dar,
 dar, dar
 Mulțumesc, Doniță, excelent!
 Nu știu ce aveți azi, dar ați putea face lejeri stand-up.
 Toșii care s-au luat cuvântul, lejeri.
 Bun, dragilor, un alt domeniu și o altă direcție în care
 contează extrem de mult semnificație pe care le dăm vieții
 noastre și aceeasi ce se întâmplă în viața noastră,
 vă spuneam mai devreme, sunt obiectivele și performanța.
 Obiectivele, de ce folosesc cuvântul ăsta, deși poate nu îl
 iubim majoritatea pentru că sună matematic,
 obiectivele sunt cele care îl dau în plinirea pe termen
 lung, indiferent că ești bărbat femeie.
 Evident sunt diferențe în psihologia masculină femine și o
 să o abordăm, legat de ceea ce înseamnă obiective.
 Unii avem nevoie mai mult decât celălalt de asta.
 Însă majoritatea dintre noi, datorită semnificațiilor pe
 care le dăm cuvântul lui obiectiv în sine,
 nu ne apucăm niciodată să ne facem strategia de viață, se
 numește.
 Cu alte cuvinte, ce vreau eu pentru ce trăiesc?
 Majoritatea dintre noi, datorită unor semnificațiile ine
ficiente, trăim ca să supraviețuim.
 Mergem la job, facem cumpărături, avem ghejurile de cei
 dragi,
 aproape deloc sau puțin de noi,
 și o luăm de la capăt, da sau nu?
 fără să avem o viziune pe termen lung al lui
 de ce fac asta azi.
 Asta înseamnă obiectiv.
 De ce fac azi?
 Ca să-mi servească când
 și unde plec de acolo ulterior.
 Cu cât un om are o viziune de viață,
 o strategie de viață desenată, acceptată,
 de el însuși sau dacă nu,
 de el însuși în colaborare cu un coach
 sau cu un psihotrapeu sau un psicolog
 care să-l ghideze.
 Convingerul și valorul lui Cucut are această strategie de
 viață, va duce o viață mai împlintă și mai fericită pe term
en lung.
 Cucut nu o are, va fi ca o frunză în vânt care merge ori
unde, îl împinge economia, viața societatea și de obicei
 partnerul de cuplu sau familia.
 Sau jobul, dacă nu e, să spunem, într-o familie.
 Asta înseamnă că nu își va trăi viața pentru el.
 Ceea ce, din punctul meu de vedere, este marea tragedie a
 noastră vieții ca societate.
 nu ne trăim viețile noastre, trăim viețile care am fost
 programați de alții să le trăim.
 Și eu n-am o problema cu corporațile, sau cu job-urile, sau
 cu titrurile.
 Sunt extrem de beneficii și valoroase, doar că sunt
 contextual,
 și în momentul în care se duc în extrem în sensul că doar
 asta văd,
 doar job, doar titlu, doar bunuri,
 apare depresia la nivel de masă.
 Suntem o societate depresivă, mai ales în România și în est
ul Europei,
 pentru că nu am fost educați și învățați să accesăm feric
irea și împlinirea acum.
 Și doar dacă se întâmplă ceva. Știți de ce mă refer?
 Este mentalitatea lui, dacă întrebi un om,
 auzi, ești fericit? Azi o să spună nu, doar de ce să fii
 fericit?
 Adică avem semnificația în mintea noastră că trebuie să ave
m un motiv să fim fericiți.
 Fals.
 Se duce o poveste scurtă de asta, de Zen,
 Se duce un ucenil la gurul, la maestrul, și spune,
 maestrei arată în calea către iluminare.
 Arată în calea către fericire.
 Și maestrul zâmbeste și spune,
 ai înțeles greșit, fericirea este calea.
 Are sens?
 Din perspectivă psihologică, oamenii fericiți
 sunt oamenii care au o viziune pe termen lung
 și sunt îndrăgăstiți de procesul de ajunge acolo.
 Nu atașați de obiectivul de ajunge acolo
 ca să fie fericiți azi.
 Nu, nu.
 Ci atașați de procesul
 de a ajunge acolo, bucurându-se de fiecare zi.
 Și începând de momentul ăsta să urcăm pe obiectivele vo
astre,
 personale,
 ale fiecăruia,
 și vreau să vă notați pe
 o foaie, pe telefon, pe ce aveți voi descris, irrelevant,
 patru, minim patru,
 obiective ale voastre,
 valabile astăzi, importante pentru voi.
 nu vreau să le spui nimănui, ale tale, 100%
 4 minim
 cele mai importante obiective pentru tine în acest moment
 pe care tu, din sufletul tău, ai vrea să le realizezi în
 viața asta
 sau în perioada asta, sau în momentul ăsta, sau, nu știu,
 în 5 ani de acum în golul
 formulează cum vrei, pe ce te mă vrei, nu trebuie să împărt
ășești, nu o să te întreb
 sunt 100% ale tale, ai 2 minute
 patru minim obiective importante pentru tine,
 derealizat
 pe orice temă, context și orice miză.
 Dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o
 problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, d
acă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o
 problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, d
acă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o
 problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, d
acă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o
 problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, d
acă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o
 problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, d
acă nu ai o problemă, dacă nu ai o problemă, dacă nu
 Patru minim formulează cum vrei, pe ce tema nu mă interese
ază,
 importante pentru tine, nu trebuie să le împărtășești cu
 nimeni.
 Decât dacă vrei tu, evident.
 Și deja, făcând asta, vă zic asta în timp ce scrieți,
 faceți un pas pe care majoritatea covârșitoare a societății
 românești nu îl face.
 Adică își pune pe hârtie, vă puneți pe hârtie ceva ce vă
 propuneți să obțineți.
 Majoritatea covârșitoare, oricât de cinic ar suna, nu face
 asta.
 Și acționează pe pilot automat, ne întrebându-se ce vor să
 obțină.
 4.
 Dacă nu ai minim 4 obiective importante pentru tine acum, e
 un feedback în sine.
 E un feedback că ești pe pilot automat condus, probabil, de
 obiectivele altora.
 Dacă tu nu ai obiective și nu știi nici măcar să le formule
zi sau ți-ai dificil să o faci,
 înseamnă că ești parte în obiectivele altora.
 Da, te rog.
 Numele și microfonul.
 Simona.
 Ce-au, Simona?
 Dacă obiectivul tău este să fii în armonie cu tine, să ai
 echilibri tău,
 convingerea că dacă tu ești bine cu tine, absolut celelalte
 4-5, ativăr,
 să realizează. Pentru că tu ești bine, sunt bine și cei din
 jurul tău, că până la urmă familia este importantă, jobul
 este important.
 Când tu ești în echilibru, ești bine și la muncă, și la
 familie și, mă rog, ce are?
 E o convingere interesantă.
 Dacă n-ar fi vagă, abstractă și extrem de greu de interpret
at de fiecare dintre noi și n-ar fi limba și hipnotică, 99%
...
 Aș fi de acord cu tine.
 Dar tu scrieți obiectivul și vorbim imediat.
 Mulțumesc de împărtășire. Mulțumesc.
 Bun, ați scris patru, minim trei-patru? Bun, cinci, excel
ent.
 Și acum, da-te rog o întrebare. Go!
 Eu din facultate fac chestia asta. Bravo!
 Și mi s-a îndeplinat absolut tot ceea ce am pus pe hârtie.
 Bravo!
 Iar la sfârșitul fieicărui ani îmi fac obiectivele pentru
 anul următor,
 Imi par pe foaia de hârtie
 în cadranele
 de anotimpuri
 și pun cât un simbol pentru fiecare obiect
 pentru care să se îndeplinească
 Pasând încât îi lipesc la bucătărie sus
 și-l vizualizăm zi de zi
 Bravo, bravo, bravo
 Bun, în dreptul fiecăruia dintre obiectivele tale
 nu mă interesează ce e acolo, cum se ne mește, cum l-ai
 formulat
 I don't know
 Vreau să scrii cât timp ai dedicat fiecareuia în săptămâna
 care s-a încheiat.
 Ce am zis eu că o să fie ușor această zi?
 Cât timp ai dedicat fiecareuia obiectivă în săptămâna care
 s-a încheiat.
 Și fă-o sinceră. Bravo!
 Da, dar e experiența online-ului, de asta e mai bine.
 Da? Dar atenție, fiți sinceri, nu mă uit, nu mă interesează
, e un proces de introspecție ăsta.
 Cât timp ai dedicat pe săptămână, în toată săptămână ce s-a
 încheiat, acestui obiectiv al tău, fiecăruia.
 Și atenție, sper că ai avut curajul să le alești pe cele
 mai importante pentru tine, ca obiective.
 Nu vreau să-mi cumpe rochie pentru nunță.
 Ok? Deci alegeți una, mai ales dacă ești bărbat, da?
 Alegeți una care contează.
 Alegeți unul care să fie ce trebuie.
 Să fie cu miză, să simți emoție.
 Că vreau să-l obțin.
 Oricât devineți, asta nu ar fi o cheie ca bărbat.
 Da, o să trăim vremuri interesante numături de 15 ani, at
unci vă zic.
 O să... Stand-up-uri o să aibă...
 Ani de glorie, vor numi.
 Asta anticipez eu.
 Nu, o să fie la nivel de mase, așa, o să fie niște ani
 extrem de interesanți.
 Eu abia aștept, mă voi distra din ce văd eu.
 Revenim. Ați scris cât timp ați dedica fiecare obiectiv?
 Bun.
 Nu s-a încheiat.
 În dreptul fiecare obiectiv scrie în cât timp îl vei obține
 dacă menții ritmul actual.
 Tu îți gătăm!
 Scrie-n dreptul fiecărui obiectivi în cât timp îl vei obț
ine, aproximând în mod evident, dacă nu schimb nimic în ritm
ul actual și fi sincer cu tine.
 După fețele voastre, nu suntăți încântați.
 Deja ați făcut trei pași, nu unul, pe care marea partea
 populații nu îl fac.
 Să-și pun întrebări despre direcția vieții, să fie sincer
 cu privire la cât au investit în ultima vreme
 și să fie și mai sincer cu ei, refiți-o la cât timp voi obț
ine ceea ce îmi doresc, spun că îmi doresc, dacă nu-l schimb
 nimic.
 Unde-i ce?
 Unde-i sensul acestor intrebari?
 Unde-i 0?
 Este momentul în care te trezești și spui intrebarea și vă
 pun...
 Tu câți aveți 0? La 1 cel puțin. Bravo! Mulțumesc!
 Și mulțumesc pentru sinceritate. Eu așa am început să cresc
 prin aceste 4 întrebări, 3 întrebări.
 Vă spun sincer, eu când am pus aceste obiective pe caietul
 meu, pe care îl încăl am,
 Când am pus timpul pe care l-am petrecut în ultima săptămân
ă, dedicându-mă acest obiective,
 din trei obiective aveam 0 timp și într-unul aveam, nu știu
, o oră, pe săptămână.
 Și erau echipurile cele mai importante, patru.
 În unul din cele patru, era să țin training-uri.
 Să lucrez la rolul meu de trainer, să țin training-uri, să
 livrez training-uri, să fac ceea ce fac azi.
 Timpul dedicat în ultima săptămână a acestui obiectiv, când
 eram eu în locul vostru, a fost zero.
 Deci, știu ce simțiți. Am trecut prin asta. Este extrem de
 valorosă această trezire. De ce?
 Pentru că acum urmează să vă puneți următoarea întrebare.
 Îmi doresc cu adevărat aceste patru obiective?
 Pentru că dacă răspunsul este DA,
 Este momentul în care te trezești și poți să alegi, încep
ând de săptămâna viitoare, să dedici mai mult timp.
 Și o să îți dau și pașii prin care să faci asta la nivel de
 performanță și obiective, chiar din acest moment.
 Însă, momentul ăsta de trezire de genul, bă, eu de fapt nu
 o să obțin niciodată ceea ce spun că vreau,
 Este un moment extraordinar de valoros, pentru că major
itatea oamenilor nu-și dau seama că de fapt nu fac nimic
 pentru ceea ce zică vor.
 Asta e pilotul automat de care vă vorbez la modul 1.
 Cel în care eu cred că fac lucruri, dar pentru că sunt
 extrem de aglomerat, nu-mi dau seama că nu sunt eficient.
 Convingere. Când ești mega aglomerat, nu înseamnă că ești
 eficient. Oamenii ocupați nu sunt neapărat eficienți.
 Eu cunosc oameni care nu sunt ocupati, si lucrez la mental
itatea de foarte mult timp,
 sa nu fiu ocupat cu lucruri.
 Adica am timp sa nu fac nimic, uneori.
 Eu imi pun in agenda, vreau sa vorbim despre asta,
 ore in saptamana si in zi in care scriie nimic.
 Si cand zi nimic, zicem nici WhatsApp.
 Am momente cand imi iau, ii zic eu, weekday day off.
 Miercurea sau joia nu fac nimic.
 Si anunt toata echipa, din senin, maine nu ma caut, astea,
 plec la ski.
 și s-au obișnuit. Cum?
 Absolut.
 Noi nu știm ca societate să nu face nimic.
 Atât de mult nu mai știm să nu face nimic,
 încât în Danemarka
 se țin ore la școală cu copiii
 să învețe să nu facă nimic.
 Vă dau cuvântul mei trustorii sau Norvegia,
 nu știu unde e.
 Da.
 Deci ca psihologie,
 noi am fost condiționați
 și nu vreau să intru acum acolo, să fim constant
 ocupați. Bă, dar nu ne-a vățat nimeni să fim eficienți.
 Sunt eficienți. Are sens?
 Prima condiție de formulare a unui obiectiv, condiții, vre
au să îți scriu acolo, condiții de formulare a unui obiectiv
 din punct de reficiență psihologice.
 Pentru că, dragilor, o altă variabilă a performanței și
 eficienței a obiectivilor noastre nu este doar să mă ocup
 de ele, ci să le formulez corect și eficient pentru propria
 mea psihologie.
 foarte mulți oameni și o să vedeți pe tot parcurs acestei z
ile și ziua 1 din modul 4, își formulează greșit, eronat și
 ineficient, din punct de vedere al psihologiei, atentie, ob
iectivele.
 Și le formulează în așa fel încât să își programezi autosab
otajul. Autosabotajul e un program.
 Pentru că, și o să vedeți, când schimb forma de scriere
 inclusiv a unui obiectiv, ți se schimbă psihologia ta
 personală.
 ca un obiectiv să fie formulat corect și eficient din
 perspectiva psihologiei.
 Majoritatea o știți deja, vreau doar să mă asigur că o știm
 toți.
 Formulare pozitivă.
 Formulare pozitivă.
 Majoritatea populației pe pilota automat și unii, chiar d
acă știu sau credeau că știu condiția asta,
 își formulează obiectivele al negativ.
 Ce vrei?
 Păi nu mai vreau să doară.
 Nu mai vreau să am datorii.
 Nu mai vreau să mă cer cu soțul.
 Nu mai vreau sa lucrez aici.
 Suna cunoscut?
 Formularea la negativ
 iti garanteaza esecul.
 Pentru ca te concentrezi
 pe ce te doare, pe ce nu vrei
 si asta garanteaza
 mentinerea lui
 in viata ta.
 Ce va spunem la inceput aceste zile?
 Concentrandu-te
 pe ceva,
 mentii acel ceva.
 Subconscientul are niste legi
 diferite față de conștient,
 și una din lege de subconștientului
 este că nu percepe negația.
 Contextual, uneori o percepe,
 dar o să vorbim și despre asta, imediat Gabriel,
 dar el la nivel de cuvinte, nu percepe negația.
 Asta înseamnă că tot ce formulezi tu în cuvinte sau spui
 tu ție în văcabularul, în dialogul tău interior
 cu nu în față
 De fapt, transmite subconscientului concentrează pe asta.
 Nu vreau datorie. Subconscientul aude, datorie.
 Nu vreau să mai sufăr. Subconscientul aude, sufăr.
 Nu vreau să mai cert. Ia de aici.
 E același lucru. Știi de ce?
 Pentru că, și mai este o variabilă, și mai este o legă în
 comunicarea cu subconscientul, emoția.
 Emoția atașată modul în care tu îți formulezi obiectivul, d
ă direcția sub conștientului în care se va duce să te sprij
ine sau să te saboteze.
 Când tu simți disconfort, frustrare, furie, invidie, angoas
ă, tristețe, you name it, atunci când îți formulezi obiectiv
ul,
 Combinatia intre limbajul ineficient si emotia ta va da
 directia subconscientului in care se va duce.
 Cand tu formulezi fara si simti tot frustrare, directia va
 fi frustrare. Are sens?
 Emoțile sunt calea regala de comunicare cu subconscientul
 nostru.
 Calea regala de comunicare cu subconscientul nostru sunt
 proprie noastre emoții.
 Ghi-ci ce? Funcționează și invers.
 Scala regala subconscientului de a comunica cu noi inșine
 sunt toate emoțiile pe care noi le anesteziem și de care
 fugim.
 Ziua de ieri.
 Când înveți să-ți asculti emoțiile să le înțelegi,
 să-i trăiești,
 în realitate îți ascult subconscientul care comunică cu t
ine
 și care-ți spune
 ce ai nevoie să schimbi, să faci, să crești
 sau să aduci în viața ta sau să elimini în viața ta.
 Dar hai să întoarcem la emoții.
 Orice formulare negativă vine cu emoții inconfortabile, da
 sau nu?
 Nu vreau să mai fumez, nu vreau datorii, nu vreau să mă cer
, nu vreau să.
 Subconscientul nu percepe negația, așa cum...
 Acum, dacă eu vă rog frumos să nu vă gândiți la mine într-o
 rochiță de balerini,
 vă rog frumos să nu o faceți.
 Înțelegeți un debat?
 Ca să nu te gândești la ceva, mintea întâi crează acel ceva
 ca să-l nege.
 Și nu te poți abține la asta.
 Crează...
 Nu te gândi înainte la un elefant
 mov sau roz, și mintea ta spune
 elefant, mov, roz, îl creezi, după care... ah, să nu mă gâ
ndezi la el.
 Bă, are sens?
 Prin negație creezi.
 Prin negație menții.
 Prin negație alimentezi cu emoție
 fix ceea ce vrei să nu mai există
 în viața ta.
 Era o povestioară interesantă care spunea că
 Un înger care însoțește omul la fiecare pas era în tramvai
 cu omul lui.
 Și omul lui, în gândul lui și în sufletul lui, vorbea cu el
 însuși.
 Vai ce viață grea am! M-am săturat de datorii, de probleme,
 m-am săturat să mă cer cu soția.
 Numai oameni idioti în jurul meu. Efectiv simt că nu mai
 pot și numai rele se întâmplă.
 Și îngerul din dreapta lui nota viață grea, datorii, cert
uri cu soția, oamenii idioti în jurul lui.
 Se înțeleza metafora?
 În psihologie, subconștientul nostru este metafora îngerul
ui pozitor din Biblie sau din religie.
 De aia v-am spus, cred la primul sau dur la modul,
 dacă am învățat să interpretăm
 convingerile și dogmele religioase metaforic,
 am putea lua foarte multă înțelepciune de acolo,
 doar că celor ultradogmatici nu le convine că îmi vin și
 spun
 din toate dogmele,
 nu numai din ortodoxizm, catolicizm, ci și tinebrai,
 și din tora și din islam.
 Băi, are sens?
 Pentru că absolut toate aceste doctrine și dogme și ce vre
ți voi
 sunt pline de înțelepciune și pil de care, dacă ați
 interpretate psihologic, nu concret,
 au foarte multe lucruri frumoase de oferit.
 Revenim. Formulare pozitivă.
 E nevoie să formulezi obiectivele tale într-un mod care să
 dea direcția în care vrei să mergi,
 nu din care vrei să pleci.
 Direcția în care vrei să mergi, nu din care vrei să pleci.
 Cum vi se pare pana acum? Bun. Mai am, evident, multe sa va
 spun, dar pentru ca mi se sufla in ceafa si simt asa un
 dragon.
 Pe sarite, iti spuneti in cuciet plecati din prima parte a
 zilei?
 Mai am, evident, multe sa va spun, dar pentru ca mi se suf
la in ceafa si simt asa un dragon.
 Pe sarite, spuneti-mi cu ce plecati din prima parte a zilei
?
 Pe sarite, fara microfon. Go!
 Zi!
 Tare!
 Oare, cum se vinde, după ce am văzut la tine?
 Ia dați-o microfon, că-mi place ce zice.
 Deci, când am plecat aseară, am găsit mașina vandalizată,
 totul era scos pe canapele, cred că am lăsat-o deschisă.
 Ok.
 Și am verificat...
 Actele erau, am zis ok.
 Ruața de rezervă era acolo, am zis bine, plecăm.
 Oamenii fură roze de rezervă?
 Fura roze de rezervă?
 Cum ar fi să... Eu stau și mă întreb cum o să merg pe unul
 pățat, vezi pe unul că vine cu o roată după el, știi?
 Adică e ușor de văzut, că...
 Și? Ok, și?
 Cineva mi-a zis să verific, am verificat-o, așa.
 Așa. Și pe drumă tot întrebați ce au putut să ia. Am realiz
at că mi-au luat Adida și...
 care erau aproape noi.
 Așa?
 Și o umbrelă.
 Deci dacă zice că e ciudă de umbrelă, jur că râde mă stric
 de ceva.
 Mă întrebam, și mă întrebam mai târziu ce neregule cu mine
 te simt decât o ușoară mânhnire pentru aceia Adida și atât.
 Cornelia, trebuie să fie ceva în regulă cu tine?
 Acum am înțeles că eram mulțumită că nu mi s-au luat actele
, că nu am pierdut mai mult.
 Comparativ cu ce putea să se întâmple?
 Da, cu ce putea să se întâmple și au fost de când stia Ad
idas care a făcut.
 Altă dată în același context cum ai fi reacționat? La cum
 te cunoști?
 Cam așa reacționez.
 Parfum.
 Asta vreau să spun că cam asta este modul meu de a vedea
 lucrurile.
 Excelent! Bravo! Despre asta e semnificarea.
 Până acum, la din ce ne-a trebat, cât de multe i-a scris în
ainte?
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
