 Bine ați revenit!
 Modulul 4,
 ziua 2, partea 2,
 înainte de prânză.
 Viața are un simț al umorului foarte interesant,
 vă readuc aminte,
 doar să știți.
 E convingerea mea, e premisa mea
 personală, atât vă zic.
 Da? Mulțumesc.
 Vreau să mergem mai departe
 cu următorul concept, am tot vorbit despre el,
 dar acum vreau să fie oficial.
 și anume modelarea.
 Mode-larea.
 Vă rea aduc aminte, nu avem pauză de prânz.
 Asta înseamnă că undeva la 2,5-3, fără un sfer, 3, maxim.
 Aș vrea eu, mie nu mi-e semnă ce vreau,
 dar aș vrea eu să vă eliberez din proces.
 Ca intenție, da? Deci, acum CNS-e, vedem.
 Da, sunt și cu mașina, Chileanu.
 Da, o să mai avem o pauză, îmi propun să mai avem o pauză,
 dar nu știu cât de lungă, doar ca să știți, pentru cineva
 care vrea să comande sau să mănânce între timp, doar mai
 avem o pauză la limită.
 Da, Oana?
 Te-ai că vine microfonul? Să ai ceva logistic? Ai, uite că
 vine Roxana acum.
 Mulțumesc mult că fix asta vă i-am, să te rug.
 Bună, dacă tot suntem la... Mă aud, mă aud.
 Dacă tot suntem la capitolul strategy, am și o provocare.
 De ceva vreme v-am împărtășit la un moment dat că mi-am înv
ins, teamă și m-am apucat de școala de șoferi.
 Am învățat. Feedback-ul din partea instructorului a fost un
ul foarte mișto, ceea ce mi-a dat super încredere.
 Am dat sala, am luat-o cu 25 de puncte. Am dat traseu, l-am
 picat la fel de cu brio cum am luat sala.
 Ok, fericitări.
 Mulțumesc. Ideea e ca...
 Ideea e cam...
 Prinește că luați traseul, nu glumesc.
 Gândiți-vă în felul următor, cum ar fi fost să ia traseul,
 să nu fie pregătită să ia traseul,
 dar pentru că a găsit un ghid mai permisiv, nu a fost atât
 de critic, lua traseul,
 dar ieșea în trafic și nu știa ce trebuie să știe ca să fie
 în siguranță ia și restul participanților.
 Nu glumesc.
 Eu la traseu prefera și prefera și am avut așa, dar aș
 preferat oricând și aș prefera oricând
 să fie un ghid mai critic sau mai atent la lucruri
 importante,
 nu hai mă că-ți dăm și lui permisul, că-i permis de portarm
ă, ăla.
 Gresesc?
 Și atunci, prefer, de aia am zis felicitări, că s-ar putea
 să te servească
 pe termen lung în direcții în care nici nu știi cât de bine
 ți este că nu era din prima.
 Ideea este că gândurile vin din foarte multe direcții total
 opuse, în același timp.
 Ideea este că m-am apucat de școală și am zis așa de la în
ceput. Indiferent ce se întâmplă, mi-am dat seama că îmi do
resc foarte tare în momentul ăla să iau și permisul și trase
ul.
 Și am zis, indiferent că îmi doresc foarte tare acest lucru
, dacă se va întâmpla să pic traseul înseamnă că este spre b
inele meu și că nu sunt încă pregătită.
 Asta e semnificație. Ce vă spuneam noi că facem, da? Și e
 foarte bravo, dar este semnificație. Bravo.
 de altă parte, asta e una dintre ele. Cealaltă, total opusă
,
 este
 vai, cât de jmecheră sunt.
 Am reușit în două luni de zile
 ceea ce n-au reușit toți ceilalți cursani să facă,
 adică inclusiv, m-am apucat de școală
 și am zis, dacă eu am reușit să-mi invinc tema asta,
 ăsta este obiectivul meu, doar că m-am apucat,
 restul e bonus. Adică iarăși m-am pregătit pentru
 uneventuale șemene. Super semnificație și asta.
 Și-am zis, ok, am făcut tot în două luni, inclusiv cu
 programarea traseului,
 inclusiv cu școală, inclusiv cu sală luată.
 Și-am zis, e foarte important pentru mine să iau și permis
ul.
 Și-am pus atât de multă presiune pe chestia asta,
 chiar dacă îmi găseam cognitiv speranțe pentru ieșec sau mâ
ngâiere pentru ieșec,
 tot venea cu o foarte mare presiune.
 Eu o săptămână înainte n-am reușit să dorm bine,
 Crăciunul a fost imediat după Crăciun.
 La de Crăciun eram cu familia, dar nu eram. Gândul meu era
 numai acolo.
 A fost o anxietate dintr-aia.
 Extremă.
 Și îmi dădeam seama că sunt...
 Cu gândul că vine examenul?
 Cu gândul că vine examenul.
 Că vine examenul scris sau traseu?
 Traseu. Că s-a leat deja o luase.
 Și atunci de aia vroiam.
 Am simțit că mă duc rachetă și am zis, trebuie să fiu rach
etă și eu iau permisul.
 Eu iau permisul.
 Și nu l-am luat.
 Și anxietatea de unde venea dacă tu erai rachetă?
 Din autoritate.
 Ce era?
 examinatorului de la traseu
 Stai un pic, stai un pic
 Până acum mi-ai vorbit, dar poate am înțeles-o greșit
 Despre ce s-a întâmplat înainte să vin traseu?
 Că tu te gândeai cu anxietate
 Întâi am dat sala și la vreo două săptămâni trei am dat tr
aseu
 Cum a fost prea dat dintre sala și traseu? Aia mă interese
ază
 Dintre sala și traseu, până în ultima săptămână ok
 Două săptămâni am fost ok, cu o săptămână înainte de traseu
 Ce s-a întâmplat?
 M-am gândit că urmează foarte repede traseul, examenul în
 simt.
 Cum te gândeai la acel moment?
 Aoleu.
 Aoleu că ce? Că vine traseul?
 Da, aoleu e...
 Nu te-ai mai urcat în mașină până acum?
 Mă urcasem în mașină, dar nu cu examinator în dreapta.
 Și în gândul meu era...
 Nu te-ai mai urcat cu niciunul din dreapta?
 Cum?
 Nu te-ai mai urcat cu nimeni în dreapta?
 De instructorul.
 Deci te-ai urcat cu altă persoană în dreapta.
 De instructorul m-a urcat cu ei, e ok.
 Suntem atentă să îți diminueze semnificația.
 Am încercat și eu să o fac.
 Nu-ți place să fie evaluată?
 Anxietate social.
 Nu, aia nu e anxietate social.
 Anxietate social înseamnă că nu sunt confortabilă să stau
 între oameni.
 Ce ai tu? Nu știu ce e.
 De aceea să încerci să aflu ce s-a întâmplat.
 Dar hai să vedem care e trebarea, că te-am întrupt tu și po
ate nu-i despre asta vorba.
 Ideea este că cu o săptămână înainte, început starea mea de
 anxietate, mă gândeam numai acolo, mă gândeam ce o să se
 întâmple, mă făceam scenarii.
 Sufăr de scenarită, da?
 Da, bine.
 Și în timpul examenului, de la început, din prima replică,
 convingerea mea a fost, ok, ăsta e pus pe mine să-mi caute
 greșeți.
 Din prima replică a cui?
 A lui.
 Asta este tot semnificație.
 Ați exisat-o, da? E tot semnificatii.
 În realitate, nu știm ce a fost.
 Dar știm că omul a făcut un fapt fizic, empiric, a zis ceva
.
 Ce am înțeles eu că înseamnă ce a zis să îmi crează mi-e
 anxietatea, nu în realitatea.
 Ce etichetă i-am pus eu? Pe cutiuță aia, țineți minte că am
 vorbit?
 Cutiuța aia e etichetă. Eticheta îi contează, nu ce s-a înt
âmplat.
 Căutam confirmarea anxietății mele de dinainte. Și am zis,
 ia uito, uito aici.
 Am dat de ea.
 Așa.
 Și te-ai simțit un pic bine, că ai de-aștept.
 M-am simțit un pic bine și din momentul ăla a venit și cu
 mai multă presiune.
 Ai grijă ce faci.
 Ai grijă ce faci că ăsta vrea să te pice.
 Și bineînțeles că asta s-a și întâmplat.
 După ce mi-a zis Resti, mi era foarte clar...
 Ți-a zis și de ce?
 Păi știu de ce, pentru că el...
 N-ai plecat dă-pă loc.
 Ba da.
 Plecăm? Da.
 Plecăm și noi iar? Da.
 După jumătate de ori mai târziu, ai picat.
 Era acolo la mea cum am vrut să exagerez un pic.
 Uite, mai e că am plecat foarte încrezătoare.
 Mi-a apărut Piedon, ideea este că mi-a zis
 Doamnă, mergi însprea aproape de față de mașinile din dreap
ta.
 Și eram...
 Bă, mie, instructorul tot timpul îmi zice
 mergi mai în dreapta, că eu sunt mult mai pe stânga.
 Și în momentul ăla m-am uitat, bineînțeles, fix în dreapta,
 unde mi-a zis el că sunt...
 Și nu ai văzut pietunul?
 Și mi-a făcut-o fix în la trecerea de pietuniul, dar părul
 pietunu mi-a pus frâna aia...
 Sau putea să s-i făcut-o intențional?
 Știu, m-am gândit la variantul ăsta.
 Dar tot la mine este responsabilitatea.
 Sigur, nu încercam să diminuez responsabilitatea.
 Că și mie când îmi spune din dreapta cineva ceva, eu nu iau
 ochii de la...
 sau eu zic, stai în pic, sau știi?
 responsabilitatea la șofer întotdeauna nu este motiv de din
minuare sau exclus.
 Parca s-ar putea să aibă fost un pic hater, asta e tot.
 Da, bine, am mai avut câteva replici din care am tras aceea
și concluzie la final.
 Ideea este, ok, el a încercat să mă intimideze, a făcut-o
 intenționat.
 Vina mea este că m-am lăsat.
 responsabilitatea
 Da, mai am de lucrat, din a schimba vina mea, responsabil
itatea.
 Ok.
 Și-am zis ok, e la mine pentru că m-am lăsat intimidată.
 Mi-am dat seama de la început că asta vrea să facă și asta
 a făcut cu mine.
 Ceea ce înseamnă pentru mine? Că momentan n-am ce să caut
 la volan.
 Eu n-am zis nimic să mă bată mama, n-am.
 Dar am oameni, nu știu cum să-ți explic.
 Am o armată de chinezii.
 Ia mai gândescete un pic la ce ai zis.
 Daca eu ma las intimidata la volan, inseamna ca n-am ce sa
 caut acolo.
 Nu.
 Pai de ce? Ca-mi pun in pericol viata?
 Ca-ra ar fi alta?
 Ca-ra ar fi...
 Psss!
 Ia asa, par o convingerea, nu insistați.
 Ia limita ei, are voie sa stea leaga cat vrea ea.
 Mama, dar ce mi-am luat asa din toate paratile.
 Pai ia ridica mana.
 Care e întrebarea? Că încă nu ne-ai întrebat nimic.
 Urmează să dau din nou, din ASU.
 Cum fac eu acum?
 Altfel.
 Să nu mai trec prin perioada de anxietate de...
 Diferit.
 Nici nu cred că mă interesează atât de tare examenul,
 ci să am liniște aia cu noapte înainte.
 Sigur. Lucrează cu cineva, cu cine vrei tu,
 nu glumesc, că nu putem să facem asta acum.
 Pe ce înseamnă pentru tine dacă pici iar examenul?
 Câte imagine am avut acum de ștampile, roșii, verzi, albati
, de toate cele.
 Ce înseamnă pentru tine asta?
 Și ce?
 Ceva de genul, mai bine stăteai în banca ta și nu te apucai
, că ai stat bine atâția ani.
 Eu știu pe cineva care a devenit multimilionar după patru
 faliment.
 Ei zice același jocul? Să fi stat în banca lui pentru că a
 aratat din prima?
 Nu, dar la final de război nu ei aș zice același joc.
 Cum?
 La final de război, mulți vitei se arată.
 Nu, eu vorbesc de oameni care, empiric, au dovedit că au av
ut patru falimente
 și în al cincii le-au devenit multimilionari.
 Și nu e unul, știu, mai mulți.
 La final, când a reușit, nu i-ai spună lucrul ăsta?
 Nu, dar la început ei spune asta, știind care potențial o
 să devine mult, lui nu, și atunci știe de ce spui asta.
 Poate aș... cum?
 Că de la mine cer mai mult?
 Păi nu, dar fii atentă că... încoate.
 Dacă nu ei spune cuiva ceva ce este în situație similară și
 mult mai intensă decât a ta,
 de ce ți-ai spune ție?
 Ceva ce, dovedit, nu este aplicabilă.
 Asta e obișnuita mea să mă critic.
 Pentru că tu alegi să creezi asta.
 Da.
 Da, dar alegerea e a ta.
 Și eu vin și spun, care e semificația ieșecului?
 Din nou.
 Pentru că anxietatea vine din semnificația pe care o dăm,
 situații de care ne este frică.
 Ok?
 Când schimbăm semnificatia situației de care ne este frică,
 acceptăm că e posibil să se întâmplă, dar schimbăm semnific
atia.
 Deci nu că nu mă gândesc la ea, mă prefac că nu-i acolo, nu
, știu că acolo e posibilă.
 Dar schimb semnificatia, dacă pic și de data asta, care
 este semnificatia și feedback-ul?
 Și 2. Cum fac să mă împac cu faptul că e posibil să pic din
 nou?
 Poți fi fericită?
 Dacă piști din nou?
 Cognitiv reușesc să-mi le așez foarte mult.
 E emuțional, e important.
 Gândul meu face tot ceea ce trebuie.
 Ca să mă liniștească.
 În eventualitatea unui ieșec.
 Asta fac de când mă știu.
 Cu toate astea, emoțional nu simt ceea ce gândesc strategic
.
 E ok.
 Și ce simți față de ce simți?
 Total opus.
 Sinti ansietate. Ce simti fata de ansietatea ta?
 Nu mi-ar placea sa fie.
 Nu, asta e un gand.
 Ca sunt slaba cu oameni.
 Nu, asta e un gand despre tine avand ansietatea.
 Eu te intreb ce simti despre ansietatea.
 E naspa.
 Nu e o eticheta si un gand. Ce simti fata de ansietatea?
 Prima oară mi-a venit repulsie, după care compasioane.
 Hmm.
 Acționatatea? Ok.
 Poate să fie și repulsie și compasioane.
 O rană poate să-ți crezi repulsie.
 Și compasioane că totuși înseamnă durere.
 Are sens?
 O rană murdară...
 Uitați-mă că vă...
 Da.
 Ca să fim pe realitate.
 Poate să-ți crezi repulsie viscerală, autentică, naturală,
 sănătoasă.
 Dar și compasiune că totuși înseamnă durerea cuiva.
 Sunt oameni care nu pot în suport să vadă sânge și le creaz
ă repulsie,
 dar au și compasiune față de omul care suferă acolo.
 Ne recunosc, da.
 Din urmare, nu e nimic greșit.
 Dar compasiune de ce?
 Înțeleg repulsia.
 Că probabil înțeleg motivul pentru care s-a născut acest et
at de a mei.
 Copilăria mea.
 Nu, dar...
 Relațiile mele cu părinții.
 Nu greu.
 Deci, e posibil ca tu o sa dai unui act de a obtine permis
ul semnificatii care vin din copilurie?
 Da, si asta am gandit. Autoritatea, am luat autoritatea, am
 gandit...
 A luat permisul este doar un act birocrat. Este un drept de
 a tesui la volan in legalitate.
 N-are nicio legatura cu copiluria ta.
 Da.
 Si cum ar fi sa te concentrezi pe semnificatia asta?
 Si nu pe copiluria ta. Tu l-ai legat. Mintea ta l-ai legat.
 Nu e gresit.
 Să încerc să spun, a luat un permis, sau a luat un examen,
 de orice fel, o evaluare, dacă vrei să o reștie, de scrim
 un pic,
 e despre a fi în legalitate, într-un stat de drept. Atât de
 rece. Versus, trebuie să-i confirm tata că pot.
 Care e alta discutie.
 Ajun la voi?
 Strategia pe care iti o propun
 este sa reduci semnificatia la ce...
 Dar real, ce inseamna pentru tine,
 sau ar putea sa inseamne pentru tine acest examen,
 un simplu act birocrat de legalitate
 prin care ai mai trecut de-a lungul timpului,
 fara presiunea trecutului?
 Dar atentie, trebuie sa fie emotional acceptat,
 ca e doar un act, nu e nicio semnificatie.
 Că e o strategie de cognitiv foarte acceptat, emoțional del
oc.
 Pentru că...
 Pentru că zbiară cineva pe dinăuntru.
 Uite, acolo mă aș duce un pic.
 Acolo mă aș duce un pic, să văd...
 Care e strategia mea prin care dau o semnificație mai mare
 decât este, unui act banal?
 Culmea că nu-mi dau seama să fac niște legături de care să
 fiu și conștientă.
 Păi tu mi-ai izat din eu orică, copilăria mea.
 Da, stiu. Pentru că strategii le secționă rapide.
 Da.
 Eu vin și spun, tu vrei să iei examenul?
 Sau vrei să folosești examenul ca un motiv să-ți confiri po
vestea copilăriei?
 Este și-o validare pentru mine.
 Că ce?
 În același timp.
 Că sunt în stare.
 Nu.
 Nu mai au zis-am zis.
 Aia ce l-ai răspuns la întrebarea ta, e o confirmare a po
vestii din copilărie.
 Care zice ce?
 Care zice în toată viața mea că nu sunt în stare de nimic.
 Și ți s-a dovedit în viața ta că nu ești în stare de nimic?
 Nu.
 Dar tu insiști.
 Sunt și momente, da.
 Și momentele în care pic-zic, nu, avea dreptate.
 Da, da.
 Sau, e doar un moment trecător
 care e valabil pentru toată lumea care respira vreodată pe
 planet asta.
 Da.
 A avea un eșec sau un setback sau un întârziere, nu este o
 confirmare a părerii cuiva despre noi.
 Culmea este că despre ceilalți nu cred același lucru.
 Super!
 Adică mi-am amintit de mine după ce am picat traseul, de
 momentul de dimineața în care am mers la sală,
 iar eu încurajam fetele care ieșisă de acolo plângând și le
 ziceam,
 ok, ok, e doar un pas, e trecător, nu înseamnă că ești mai
 puțin valoros.
 Cine vorbeai tu atunci?
 Așa.
 Să mai pun o întrebare, poate face vreun click și mergem
 mai departe sau vorbim.
 Că nu vreau să te țin foarte mult, că...
 Cu cine ești tu în dreapta, de fapt, când te urci la examen
?
 Cu polițistul?
 Pentru că dacă te urci cu polițistul, așa cum te arcași cu
 instructorul,
 e doar un om
 care este acolo să-și facă un job.
 Nu are nicio legatura cu tine, ești doar o cifra.
 Ești doar un bif pe lista lui, în care el, la final, dă la
 birou și îți spune,
 Permis, nepermis.
 Tu nu existi pentru el.
 Are sens?
 Nu-l onora cu ceva ce tu pentru el nu însemni.
 Adică cu emoții.
 Ah, respect, curtoazie, politete.
 Dar tu te urci cu anxietate cand el se urca cu un...
 Are sens?
 Si dă-l jos pe la care e în dreapta
 si duc la cabinet, dacă vrei.
 Dar nu lăsa să urce mașină cu tine.
 Că e intenție.
 Dacă te urca deja cu un bărbat care ți-a validat
 că ești ok și conduci bine și cilianu,
 Nu urca altul care zice altceva din trecut.
 Lasă să se urce ăsta care își face doar job.
 Mulțumesc.
 Ca să închid așa un pic în spirit de glumă,
 după ce am piecat traseul și mergeam spre casă,
 eram într-un moment de silence și mă gândeam, ok, care a f
ost, ce am făcut,
 ca să nu mai fac data viitoare.
 Eu deja am programat semn data viitoare, mental.
 Ce am făcut greșit?
 Și? Ce ți-ai răspuns?
 Păi am luat-o pe toate părțile și-n toate variantele, că m-
am programat să nu-l iau, după care a fost modulul trecut în
 care îi spus că ești foarte încrâncenat să obții ceva, tu
 practic îți repeti că nu ai acel ceva și surprisă o să se
 întâmple să nu-l ai.
 Sau crezi șansele să zic, da.
 Asta în considerare.
 Da.
 În momentul în care instructorul meu mi-a zis, știi ce e
 important? Că tu conduci bine. Asta contează.
 Și eram, what the fuck, adică cum poți să spui asta?
 E foarte interesant asta.
 E mai important pentru tine să iei permisul și să nu condu
ci bine pentru că ai primit un ghid tolerant?
 Sau e mai important pentru tine să nu iei permisul, dar să
 conduci bine și, când o le-ai luat, să-ți păstre stilul de
 conduci bine?
 Oricum am zis că indiferent că îl dau de 20 de ori, eu tot
 îl iau.
 Absolut.
 Poftim.
 Poftim. Bravo.
 Și mie mi se pare că tu uiți, dar toți uitați, și eu o rec
unosc uneori,
 tehnica standard din NLP.
 Ca și cum.
 Cine trebuie să urce în mașina aia? Oana relaxată.
 Dar eu nu sunt. Dar dacă aș fi cum aș purta?
 Cum aș... Care ar fi atitudinea mea? Și exterioră și
 interiorul?
 Ce aș gândi despre dacă aș fi oana relaxată?
 Păi aș gândi că. Ok.
 Ce miza-și da dacă-și fi un relaxat?
 Păi aș da miza că?
 Ghiște ce începe să facă mintea ta.
 Are sens?
 Dar uităm, și e banală, este ca și cum.
 Eu uneori sunt rupt în gură de obosea, terminat.
 E la motivul vieții mele.
 Îmi plac foarte multe lucruri și nu știu să renunț la lucr
urile care îmi plac.
 Nu sufăr, nu mă baterimez mult la facultate, nu mă baterime
z să fac master-uri sau drumuri.
 Le fac eu că vreau și îmi plac, nu știu.
 Nu e de plâns, mă, cât de gră, mie, mie.
 Nu!
 Unii ori sunt rupt de lucruri care-mi plac.
 Și mi-aduc în minte, ba, dar dacă aș fi rupt, cum aș face?
 Ce aș gândi? Cări ar fi atât de multe?
 Dacă aș fi energizat, odihnit, fresh,
 în două minute uit că sunt rupt.
 Ajun?
 Și e atât de ca și cum.
 Ok, știu că nu pot, dacă aș putea cum ar face.
 Și e prima zi de NLP de care ne-am întâlnit.
 Da, dragule?
 Microfonul, te rog, ca sa ramană prin registrare.
 Ar fi o idee să se gândească.
 Merg aici ca și cum aș avea permis.
 Excellent! Conduc ca și cum aș avea permis.
 Excellentă! E foarte bună, da.
 Tu te urci în mașină cu permisul.
 Bună, excellent, Alex, să-ți mulțumesc.
 Are sens?
 Bună! Choose, alege tu, că ai mai multe opțiuni.
 NLP-ul, dragilor, vă spuneam, nu a inventat roata.
 NLP-ul a observat ceva ce oamenii fac bine și nu știu cum
 fac.
 Știm că facem bine lucruri, nu știu cum le facem.
 NLP-ul a plecat de la studiul al trei terapeuti.
 Virginia Satir, Fritz Perls, Părintele Ghiești al terapeut
ii și Milton Erickson.
 Prima pasă în NLP a fost cum fac terapeutii ăștia să obțin
 rezultate în ciuda multor-altor terapeuti cu aceleași coli
 de terapeuti absolvite,
 cu aceeași experiență, în aceleași cazuri, deci nu să schim
ba nici cazuistică, ăștia nu obțin rezultate, ăștia îl obțin
 rapid. Cum faci?
 Asta a fost întreb. Cum?
 Bender și cu Grindr, în special Bender, a cerut și a primit
 dreptul să stea observator
 în ședințele de terapie ghidate sau să primească casetele,
 că sunt registrau ședințele și ăsta primea casetele și asc
ulta.
 Nu era prezent la... nu știa cine e persoană, nu...
 Așa a început ENERPiU.
 modelarea este caramida întregii ce a devenit acum parad
igma de azătoare personală extrem de eficientă.
 Modelarea. Cum face asta?
 Modelarea înseamnă crearea unei hărți utile
 din experiența altei persoane
 pe care să o folosesc pentru a obține rezultate similare?
 Și acum întrebarea pentru voi.
 De ce hărți utile?
 Că putem să zic, crearea unui hărți.
 Să fie interesul nostru.
 Da. Putem să creăm hărți
 care să nu mă ducă în nicăiri, care să nu mă ajută la rez
ultat,
 dar e o hartă, este experiența persoanei,
 dar mi-i nu mi-e utilă n-o ptin rezultatului.
 Nu orice împărtășire a unei experiențe
 subiective a altei persoane, este și o hartă.
 Pentru că dacă nu o pot replica spre un rezultat,
 pe care mi-l doresc, și să fie replicabil constant, nu one
 time,
 a nu e modelare, este părtășire, bârfă, ce vrei tu, dar nu
 e modelare.
 Și acum, ca să mergem mai departe, am nevoie să vă întreb
 să vă rea aduc aminte, să vă rea aducem aminte împreună.
 Ce este în LP-ul?
 Nu aveți cum să greșiți, dar sunt curios.
 Oana, fără microfon, zic eu la microfon ca să nu...
 modificarea conscientă, a strategilor consciente sau inc
onstiente, ineficiente.
 Ok. Mulțumesc. Altcineva?
 Ce este în lăpiul? Răzvan?
 Și tu îmi răspunzi la ce mi-a răspuns Oana, la ce face? Eu
 întreb ce este.
 Modificarea modului de gândire.
 Schimbarea unor setări psihice.
 Cum zici?
 Iși și el pe lut automat?
 Tehnică?
 Cea mai aproape până acum este
 colega, tehnică.
 Restul sunt rezultate.
 Restul sunt rezultate și sunt ce face. Eu v-am întrebat ce
 este.
 Cum?
 Un altă, așa este.
 Fiiți atenti, spuneți-mă dacă sună pertine ce vă zic.
 Este unealtă, care este și o tehnică, așa este, și în acela
și timp este și studiul experienței subiective
 a unor, a unei persoane, a mea sau a oalte persoane.
 Suntem de acord că experiența noastră subiectiva fiecără d
intre noi este diferită și subiectivă?
 Pentru că am vorbit de ea în primul modul.
 Harta nu e teritoriu, harta mea e diferită de a ta, harta
 mea e unică, harta mea e subiectivă,
 am dat date pe harta mea, am dat date pe harta ta.
 NLP-ul mare ca ombrelă este studiul experienței subiective.
 Adică ce fac eu în experiența mea și în mintea mea ca să ob
țin rezultatele pe care eu le obțin?
 În același timp este și o tehnică, așa este, și o ună altă.
 Mai este, să spunem așa ca un sinonim, este studiul modului
 în care filtrăm lumea.
 Suteți de acord cu asta?
 Ok.
 Și mai e una.
 Atenții, asta nu e sau-sau, sunt și-și.
 NLP-ul este un set de premise slash presupozitii.
 Ținiți minte premisene?
 Fata nu e teritoriu, nu este ieșec, este doar feedback.
 Și aici poate că o faceți deja, poate că nu, însă la nivel
 de master,
 dacă veți pune vreodată despre voi, am absolvit cursul de
 Master NLP Practitional,
 nu aveți voie să nu fie adevărată următoarea propoziție
 pentru voi.
 Nici măcar la practicii nări.
 Dar la practicii nu mai înțelegem.
 Că e primul contact.
 A înțelege și aplica NLP
 înseamnă a trăi
 și a integra premisele NLP în viața de zi cu zi ca și cum
 sunt adevărate.
 Adică în viața ta, ca NLP practitioner și Master
 practitioner,
 premisele pe care noi le-am dezbătut și le-am discutat
 sunt presupuse ca fiind adevărate, sunt regulile prin care
 tu îți filtrezi experiența.
 Cam stabilit deja ca NLP este modul în care noi filtrăm l
umea.
 Un NLP practitioner și un NLP master practitioner
 filtraze lumea pe baza premiselor NLP.
 Și aici vă dau un newsflash,
 ca să nu fie nevoie să plătiți 400 de euro la mine sau la
 terapie sau la...
 Pentru orice provocare aveți voi în viața voastră,
 aveți o premisă, cel puțin una sau mai multe încălcate.
 Let that sink in.
 pentru orice provocare aveți în viața voastră.
 Oana,
 există una sau mai multe premise încălcate în același timp.
 Treaba ta e să afli care.
 Excelent. De exemplu.
 Ar mai fi și harta, nu e teritoriu, dar te las pe tine să
...
 În fiecare anumit, facem cel mai bun lucru...
 Doar zic. Poate, poate.
 Are sens?
 Bun.
 Cum au apărut premisele?
 Ok, eu vi-l am dat la Practitioner, v-am dat și la Master,
 o să recapitulem acum una-două.
 Dar cum au apărut? A cui?
 Bender și Echinder făceau observația.
 Dar pe cine observau?
 pe oameni care trăiau pe bază acestor convingeri mă.
 Bender și Grindr au observat, comuni care au opționare to
ate diferite,
 de la terapeuti la alții,
 aveau filtre diferite, fie le-au numit premise,
 pe bază cărora trăiau ca și cum sunt deja adevărate.
 Așa au apărut premisele.
 Premisele nu-s flash, v-am zis și la practitioner,
 Eu v-am predat 13 sau 14, nu mai stiu.
 Iereti vreo 28.
 Sau mai multe, abar nu.
 Doar vă zic că nu credeți că știți.
 Cine vrea să vadă să afle?
 Research.
 Eu v-l am dat pe cele care erau cele mai eficiente și val
oroase în momentul respectiv.
 Bun!
 Asta ce înseamnă?
 că NLP-ul și-a dat seama de niște reguli aplicabile fiecare
i persoane, din punct de vedere psicologic,
 ale experienței subjective.
 Adică îți valabile la toți, în ciuta faptului că fiecare d
intre ori are experiențe diferite.
 Hai să le luăm pe rând.
 1. Orice experiență interioară are o structură.
 Nu apare așa din senin.
 Are o structură care e nevoie să fie respectată ca acea
 experiență să fie repetată.
 Ce înseamnă asta?
 Pentru că o experiență să existe în lumea mea interioră sub
iectivă,
 e nevoie să se bifeze niște condiții, niște etape.
 Ca să fiu dezamăgit, sunt niște etape.
 Ca să mă înfuri, sunt niște etape.
 Ca să mă plâng, sunt niște etape.
 Ca să nu pot să integrez un feedback, sunt niște etape.
 Ca să mă simt iubit, sunt niște etape.
 Încerc să bată la voi?
 Noi le descriem ca fiind experienții umane.
 În realitate sunt un cumul de structuri
 pe care noi le bifăm în lumea noastră interioară ca
 experiența finală să existe.
 Stricăm structura să schimbă rezultatul.
 Asta am făcut ieri.
 Intervenind pe una dintre etape ca structura, s-a stricat
 rezultatul. Nu mai e la fel.
 O omleta pe care o faci cu ingredientele invers, desis ace
leasi ingrediente, sa schimba ca si rezultat.
 Cum ar fi sa spargi oua ultima oara?
 Cati ani sunteti cum? Cum?
 Preguntiti-vă un pic. Care e rețeta unei omlete?
 O ouă, ulei, sare, piper dacă vrei după gust, ceapă verde,
 slărinuță dacă vrei, da, depinde fiecare cum.
 Dar cum ar fi atenție să pui ulei, ceapă, sare, piper, slă
rinuță după gust ce vrei tu, ouăle nesparte.
 În aceeași tigaie.
 obții ouă nesparte
 morților, dar nu e omletă, nu știu cum.
 Și sunt aceleași ingrediente, mă urmăriți?
 Asta ce înseamnă? Pentru obținerea unui rezultat, e nevoie
 că ingredientele trebuie
 nu numai în cantitatea corectă,
 că și asta schimbă, astea sunt modalitățile,
 dar în ordinea corectă, ca rezultatul să fie replicabil.
 Are sens?
 La fel e și cu experiența noastră personală.
 Ca noi să repetăm dezamăgirea
 Furia, frustrarea, insomnia, anxietatea.
 Și ce vreți voi ca experiențe personale?
 E nevoie ca anumiți piloni, rețete, să se repete precis în
 ordinea în care e nevoie ca să simțim asta.
 Nu ai cum să ai insomnii oricum.
 Nu ai cum.
 Majoritatea oameni care au insomni vorbesc cu ei foarte
 tare.
 Pe volum, mă refer.
 Da, nu țipă, vorbesc tare.
 În capul lor se întreabă lucruri legate de ziua de mâine.
 Și nu înțeleg de ce nu pot să dorm.
 Pentru că eu am muncit, a să-mi tot obosit la mama ei de
 viață.
 Oamenii care au insomnii nu vorbesc așa cu ei.
 pe un limbaj hipnotic intenționat, ca și cum acum mă culcuș
esc.
 Și ce bine să-mi fie mie după ce voi închide ochii.
 Și de orice vine mâine să fie de făcut mâine, pentru că ast
ăzi mă cul și mă odicnesc.
 Cei care au insomnii nu vorbesc așa cu ei.
 Ajun la voi?
 Orice experiență subiectivă avem noi are o structură pe
 care noi o repetăm, conștient sau inconscient,
 ca să menținem experiența sau să o repetăm.
 Concluzea ENLP-ului.
 Urmatoarea.
 Experienta este mobilă.
 Experienta este mobilă. Ce înseamnă asta?
 Nu numai se poate transfera, se poate schimba.
 Practic o pot influența.
 Orice experiența am, pot interveni asupra ei, s-o modific.
 Vă mai dai una care nu am dat-o.
 N-am dat-o, ca să știți voi de ce uneori ne autosabotăm.
 Oamenii sunt sisteme care caută menținerea coerenței, să
 numește.
 Adică caută neschimbarea.
 Oamenii sunt sisteme care caută menținerea coerenței.
 Cu alte cuvinte, nu ne place schimbarea.
 Și pentru că nu ne place schimbarea, în ciuta schimbărilor
 pozitive pe care vrem să le facem, ne vom autosabota,
 pentru că asta amenință coerența.
 Cum?
 Nu?
 Numereu vom face asta, sigur că da.
 Cu alte căvinte, noi facem inconstient, avem nevoia de a ne
 păstra lumea intactă,
 chiar și când schimbarea e în favorea noastră.
 Are sens acum?
 Dar asta înseamnă sisteme care caută coerența.
 Așa s-a explică autosabotajul.
 Și ultima, concluzia NLP-ului, la nivel din studiul
 experienței subiective,
 pe care v-am tot repetat-o, ieri și azi și întâmplător v-am
 repetat-o,
 Oamenii sunt mașinării care emit semnificații pe bandă rul
and.
 Mașinării, slești ființe, ce vrei tu?
 Care sisteme, cum vrei tu, care emit semnificații pe bandă
 ruland.
 Semnificația sună așa, înseamnă că
 Deci înseamnă că e semnificație.
 Deci înseamnă că este contrazis de NLP prin premisa care?
 Bravo, asta e întrebare, nu e premisă, dar e bună întreb
area, bravo.
 Premisa este harta nu e teritoriu.
 Harta nu e teritoriu contrazice deci înseamnă că, ba nu, s-
ar putea să se numește și altceva.
 Deci înseamnă că e o hartă.
 Dar realitatea nu e asta.
 Provocarea cu aceste semnificatii este ca noi nu le observ
am
 cat de rapide sunt create.
 Cat de rapid sunt create.
 Iar emoțiile noastre
 si de foarte mult ori deciziile noastre ulteriore
 nu se bazeaza pe realitate,
 se bazează pe semnificația dată realității.
 Bun.
 Vă spunem că modelarea este un proces de creare a unei hăr
ți utile
 despre experiența subiectivă a unei persoane
 pentru obținere replicabilă a unei experiențe.
 Modelarea nu este ceva ce faci cuiva.
 Ca o tehnică pe care o aplici cuiva.
 Modelarea nu este o tehnică.
 modelarea mă refer
 modelarea este ceva ce faci cu cineva, nu cuiva
 da, nu că-l implici, e condiție obligatorie să existe o
 corelare între cele două persoane
 pentru că doar unul, deci cum să zică, dacă atitudinea este
 aplic modelarea pe persoană, o să ratezi o grămadă de
 informații, o să vezi imediat
 Deci, modelare este ceva ce faci cu cineva.
 Inca o chestie importanta si interesanta.
 Prin modelare, nu descoperi adevarul experientei celui lalt
,
 pentru ca nimeni are acces la asta de-anfar de el.
 adevărul experienței celuilalt, tu nu, prin modelă, nu ai
 acces la realitatea lui,
 ci ai acces la o descriere a realității lui, pe care tău o
 transformă într-o structură
 și ai acces la semificație, bravo, dar nu ai acces la real
itatea lui.
 Dacă implementezi această convingere și îți o integrezi, ve
i fi atent la detalii.
 Dacă noi integrezi, o să crezi că ce zice el înseamnă acela
și lucru pentru tine.
 Are sens?
 Dacă el zice intens, tu o să crezi că înseamnă la fel de
 pentru tine. Intens egal intens.
 Nu! Pentru el va însemna altfel. Altceva.
 Vă rea aduc aminte, NLP Practitioner, pentru noi cuvintele
 înseamnă lucruri diferite chiar dacă sună la fel.
 chiar dacă sună la fel.
 Anțelege că tu n-ai acces la realitatea celorlaltea,
 chiar dacă el ți-o explică în aceleași cuvinte,
 înseamnă să fii constant conștient că un cuvânt pentru el
 înseamnă altceva pentru tine.
 Și invers.
 Asta te face atent când modelezi.
 Cum se duvedește ce am zis-o i-a din eur?
 Adică faptul că tu nu ai acces la realitatea persoanei, ai
 acces doar la niște semificații pe care el ți-le oferă,
 și tu le pui într-o structură care poate fi eficientă în
 metru a replica rezultatului sau nu.
 Simplu se dovedește asta.
 Aceeași persoană modelată de persoane diferite va avea rez
ultate diferite în ce a elicitat.
 Una e să modelez eu, alta e să modelez Tony Robbins.
 Bine, nu e mare diferent, dar îți înțelegeți.
 Ați înțeles undeva, da?
 O persoană modelată de persoane diferite pe același subiect
 vă oferi răspunsuri diferite
 și strategia rezultată va fi diferită în eficiența de a fi
 urmată cu rezultatul obținut. De ce?
 Avem filtre diferite ca modelatori, unul la mână,
 Avem filtre diferite ca modelatori,
 si cel care stie sa se disocieze de experiența lui
 si sa fie atent doar la experiența celorlal fara sa o fil
treze,
 ca ucenic, v-a spuneam ieri,
 mentalitatea de invata-ma, nu stiu nimic despre.
 Aia e atitudine de modelare.
 Daca nu poti sa te duci in atitudinea de invata-ma, nu stiu
 nimic despre,
 si vii cu a, asta inseamna ca tu ai plecat din modelare, te
 duci direct in altceva, nu stiu ce e.
 și 2. Calitatea întrebărilor.
 O persoană diferită va modela diferit pentru că va pune înt
rebări diferite.
 Care feedback-ul aici?
 Calitatea rezultatului este dat de calitatea întrebărilor
 pe care le pun.
 Mai precis, calitatea răspunsurilor pe care le primesc
 sunt date de calitatea întrebărilor pe care le pun.
 Atenția asta e valabil și în viață și în ce context vrei tu
.
 Dacă tu întrebi ceva ce nu are relevanță strategică,
 omul îți va răspunde la ce îl întrebi, nu la ce ai vrut să
 întrebi.
 Cum?
 Ce ai? Nimic.
 Bă, mai mult aici, apropo de întrebări.
 Când modelăm o persoană,
 nu ne interesează să știm totul despre persoană respectivă.
 Nu ne interesează tot ce e în capul ei.
 Ne interesează cum gândește specific legat de ceva anume
 ca să obțin un anumit rezultat.
 Nu mă interesează copilăria ei.
 A, da, poate să abia niște convingeri
 care vin din copilăria ei.
 Dar nu mă interesează.
 A, da, poate să aibă niște convingeri care vin din copilări
 ei, dar nu mă interesați nici asta. Mă interesați că areți
 convingerile.
 Iar aici este un cuvânt fantastic, când vine vorba de model
are și de replicare a unei strategii. Iar cuvântul este esen
țial.
 Esențial, ăsta e cuvântul.
 Esențial. Ce înseamnă esențial?
 Esențial înseamnă că fără acel criteriu sau răspuns sau
 variabile, strategia nu funcționează.
 Fără de care nu se poate. Asta înseamnă esențial.
 Mersi, Chris.
 Pentru că dacă eu pun întrebări greșite, s-ar putea să
 primez răspunsuri care nu sunt esențiale în strategia perso
anei, dar mi-a dat răspunsul că am întrebat.
 Are sens?
 Și aici, atenție, că e ceva foarte interesant.
 De ce, pentru mine personal, modelarea extrem de valoroasă?
 Doi oameni, și să-mi spunăți dacă vă regăsiți, doi oameni
 pot obține rezultate similare.
 În baza unor strategii diferite, atenție, până aici e logic
,
 însă cu experiențe subiective diferite, calitativ.
 Ce oare vrea să zic în nebunul?
 Deci rezultate similare, în baza unor strategii diferite, p
ână aici e de bun simț.
 Nu toate drumurile trebuie să meargă la fel, mai sunt și
 unele cărți.
 Și ajungem în același loc.
 Dar de ce, zic eu, cu strategii subiective diferite?
 Stai, stai, părând, zi.
 O variantă este că pot să consum mai puțini resurse și să
 obțin același rezultat. Are să iesi cealini?
 Excelent răspunsul. Materialul diferit. Da, dar mă interese
ază ce înseamnă experiență diferită.
 Cristi, o secundă. Bravo! Altă experiență emuțională. Ex
emplu. Eu pot să ajung să iau nouă la examen și să am insomn
it trei luni până când ajung la examen și iau examenul.
 Baca laureat, bă, nu, ce o fi, permis.
 Sau pot să ajung să iau examenul la fel, cu nouă, cu un
 consum de resurse mai mic și cu calitatea experienței
 personale subiective mult mai înaltă.
 Ce strategii o să vreau să modelez?
 Pa' doua, că ajung la același rezultat cu consum mic de
 resurse și calitatea experienței subiective de punct de
 vedere emoțional mai înalt.
 De ce aș vrea să o dau pe insomnii și pe anxietate și pe...
 O obțin un nou.
 Ceea ce spune Bogdan, e de la același rezultat.
 Exact. Bravo. Bravo.
 Zice Bogdan foarte bine.
 De ce să-i explic eu acum din altă paradigmă,
 este diferența dintre războinic și magician.
 Exact.
 Magician ajunge la același rezultat dançând.
 Războinic ajunge la același rezultat cu cicatrici.
 Rezultatul e același.
 Are sens?
 De asta pentru mine modelarea este extrem de valorasă.
 eu poate știu să obțin rezultatul.
 Poate am proprile mele strategii.
 Poate prin experiență personală sau modelarea,
 altora am reușit să obțin niște strategii care ghiște, func
ționează.
 Bă, dar alții s-a putea să obțină ce obțin eu din rever, fă
ră consum.
 Mă interesează strategia lor.
 Cum dracu.
 Și atunci, pentru mine, Horia, de asta e importantă model
area.
 Că sunt oameni care vin și spun, bă, dar eu știu să fac.
 Da, dar experiența ta subiectivă, interioară, e la fel?
 Eu știu că știu.
 Dar e la fel.
 Știu eu, știu oameni care au ajuns milionari.
 Și am prieteni.
 Încerc deja...
 E nervant de mulți.
 Da, dar e nervant în același timp.
 Că sunt prieteni buni.
 Și atenție!
 Și unii au ajuns milionari prin hustle
 și acum milionari fiind nu să bucură de baniilor
 și sunt mereu puși pe cum fac să economisez și să nu chelt
ui.
 Și alții care au ajuns bine ori, în timp ce s-au lăfăit făc
ând bani.
 Și s-au relaxat și au dat și au donat. Și Cileanu.
 Care strategie o vreau?
 Începe să facă, să-mi zacem în refer.
 Modelarea face diferența în privința calității interioare,
 nu numai a rezultatului.
 Pentru oamenii care vorbez despre modelarea fără să știe,
 Zic că modul ăla este obținerea unui strategii de a obține
 ceva de la alții.
 Da.
 În același timp, nu e doar asta.
 Obținerea unui strategii prin care obțin un rezultat furând
 acea strategie de la altcineva
 s-ar putea să-mi aduc o experiență interioră pe care nu vre
au să o am.
 Corect?
 Sau care îi contrară valorilor mele?
 Are sens.
 Și acum întrebarea pentru voi, notați-o, detineți-o, treaba
 vașă.
 În direcțiile în care fac bine ce fac, adică obțin rezultat
ul,
 cât de deschis sunt să aflu, să învăț, să descopăr și alte
 strategii care să-mi facă procesul mai ușor?
 Cât de deschis sunt?
 Pentru că veți vedea că apară ușoară arăganță.
 Dacă știu să obțin rezultatul, deci aș fi atent și aș vrea
 să aflu și alte variante.
 Și răspunsul e ceea ce tocmă v-am spus.
 Calitatea, scuze, a experienței emoționale.
 Cu întrebarea asta am plecat de casă, zicea Lini. Super, mă
 bucur.
 Și tu?
 Mintea deschisă în a afla alte variante,
 mai eficiente și mai calitative ca experiență,
 de a obține ceea ce tu deja obții,
 este un very high level al minții deschise.
 Cum pot să fac mai bine ceea ce fac deja bine,
 însă nu doar ca rezultat, ci ca proces de a ajunge la acel
 rezultat?
 Cum îmi bunătățesc procesul, dar atentie, nu doar procesul,
 ci experiența mea în timp de a fi în proces.
 Și acesta e exemplul final,
 adică cel mai bun pentru mine.
 Poți să înveți să iei 9 sau 10 la bacal aureat,
 dar poți să ajungi la același rezultat stresat
 și insomnit și anxios,
 și poți să ajungi la același rezultat
 învăț cu altă strategie care te fără
 o altă strategie care te face să te și bucuri de viață, să
 te dă și spațiu.
 Și rezultatul, dacă te uiți din exterior, e același.
 Însă în interior consumul de resurse, cum a zis Alex, și
 calitatea vieții emoțională, cum a zis Cristi, nu e același
.
 Are sens?
 Noi avem tendința ca oameni în baza premisei anterioare, că
 nu vi le-am dat degeaba,
 sisteme care fac tot ce pot să păstreze coerența.
 Ce avem tendința?
 să ne păstrăm strategiile care deja s-au dovedit când ne ad
uc rezultatele pe care le dorim.
 Dar asta e în defavorea noastră, pentru că găsim un rezult
at care funcționează și nu facem update,
 chiar dacă strategia noastră nu e cea mai minunată.
 Mă refer la nivel de experiență subiectivă.
 Ajung?
 Când le corelez pe astea și țin mintea deschisă și în somn,
 cum îmi place mie să zic,
 îți face update constant la strategii dintr-o discuție cu
 cineva.
 Pentru că aici mai urmează o...
 O calitate a modelarii.
 Modelarea poate sa dureze cateva minute sau cateva zile.
 Sau cateva luni.
 O sa vedeti din acela ce m-ar refera.
 Modelarea poate sa dureze cateva minute, cateva secunde
 chiar.
 Pana la cateva zile, saptamani sau luni.
 Ce vrea sa zic in ebunul?
 Bravo.
 În funcție de pe cine am în față,
 sau pe cine ascult la un podcast,
 sau în mașină, sau în trecere,
 poți să trec prin fața unui săl,
 de curs, cum avem noi trei aici,
 și e ușa deschisă.
 Și auzi ceva dinăuntru,
 de la împărtășirea unui cursant,
 sau de la guidul care e în față acolo.
 Auzi o propoziție.
 Dacă ai mintea deschisă,
 și propoziția este pe o ceva cumiză pentru tine,
 o vei asculta? Auzi sau nu?
 O vei auzi.
 Și dacă este cu adevărat valoroasă,
 să-ți va da și, hop, stai putin ce-a zis ăsta mă?
 Da sau nu?
 Și a durat câteva secunde.
 Cum?
 Are impact.
 Are impact, exact.
 Dar nu mai dacă ai mintea deschisă.
 Da, dragă mea.
 Un microfon, vă rog, acolo.
 Vream doar să împărtășesc cu un esveniment de viață
 care mie mi-a schimbat traiectoria în business.
 Și pe care...
 E doar o frață pe care am auzit-o de la o țigancă,
 într-un moment în care eu eram extrem de supărată că cineva
 mi-a furat proiectul.
 Ok.
 Iar țiganca respectivă care știa puțin mai mult din context
ul lui,
 nu mi-a zis decât,
 băi, mă mică, tu nu înțelegi că și gura lui trebuie să măn
ânce?
 Huș!
 E, din momentul ăla,
 Mai supărete pe el.
 am început pur și simplu să fac loc parteneriatelor
 și a explodat absolut totul.
 De la o frază
 efectiv banală.
 Are sens?
 Și asta e semnificație deja.
 Semnificația crează convingeri,
 adică și gurălui trebuie să mănânce?
 Da, convingere.
 Ia să deschidu parteneratul, că e favorea mea.
 Și a devenit regulă și s-au schimbat rezultatele.
 Într-o fracțiune secundă.
 Oamenii cu hărți rigide,
 închise, cu eu ouu sensibil
 sau inflamat, cum vreți voi să îi spuneți,
 nu vor fi deschizi să-și facă update pe strategiile care
 deja funcționează pentru ei,
 în ciuda poate experiențe subiective neplăcute pe care o au
.
 Că vor zice, ce știi tu?
 Știu eu mai bine decât știi tu.
 Uite, am rezultate.
 Da men, dar dacă o dai în burn-out la fiecare două luni,
 sau relația cu familia ta e praf, dar tu ești milionar,
 nu e aceleași calitate a vieții față de unul care e milion
ar
 și stă pe 60 de zi că a delegat eficiență și are o echipă
 care îți prijină. Da sau nu?
 Tot mine nu are. Dar nu e aceeași calitate a vieții.
 Cristi, vrei să spui ceva?
 Vreau să văd dacă am înțeles bine.
 Deci, dacă ai o strategie sau un modelez pe cineva cu o
 strategie, vrei un rezultat, ai o strategie.
 Dacă tu prin experiența nu te simți bine și așa, îți lași m
intea deschisă să cauți altceva.
 Care să-ți fie mai...
 Nu altceva.
 Altă strategie care să te simți mai bine, care să ducă la
 același rezultat.
 Nu altceva, ci diferit.
 Altceva, prin definiție pe harta mea, înseamnă înlocuiește.
 Pe harta mea diferit înseamnă un update, înseamnă o finis
are, un...
 Cum ii zice, man, fine tuning in egleză? Cum ii zice în urm
ănu?
 O reglaj, o ajustare, aia nu e altceva.
 Să fiu atent la mine ce simt pe strategii, din același timp
 mintea deschisă ca să îmi iau...
 Exact, eu vă dau cuvântul meu, nu glumesc, eu de-aia am ace
astă vorbă, cu mintea deschisă și în somn.
 Eu am avut revelații în vise, m-ați plățit?
 Pe care dupa ce m-am trezit, mi-ar spar bine.
 Păi, ești proscă de tare asta, mi-am notat-o.
 Sau dacă am avut un următor dimineață să fie dimineață și
 nu mieză un obțin,
 am ținut-o că atât de tare m-a impactat.
 Și ea a fost în somn.
 Cum? Einstein făcea asta?
 Nu vreau să zic eu că genii le gândesc la fel, dar știți
 vorba aia?
 Ați înțeles, mulțumesc, Alin.
 Împrețineți.
 A fi atent
 la propria ta strategie care îți creează
 o experiență subiectivă
 care e doar a ta, nimeni nu cunoaști. E doar a ta.
 Cei din afară văd doar comportamentul, nu știu experiența
 ta.
 A fi atent la propria ta experiență și propria ta strategie
 ca să face update oricând din greșeală, treci prin fața
 unde s-a îl țin zis, neprogramat,
 este din punctul meu de vedere
 un very high level
 si o etapa foarte fina
 si rara
 de minte deschisa.
 Din nefericire se aplica
 sub zero cineasta din populatie.
 Cu toate cursurile si cu tot ce vreti voi.
 Pentru ca orice informatie care vine
 catre noi si care ne reveleaza in orice fel de sens
 vine cu umbra, intreghiul meu,
 arogantii ca, gata-ma, acum stiu.
 sau nu?
 Acum am înțeles.
 Nu.
 Acum aștii și acum ai înțeles
 și ai putut să înțelegi și să știi azi.
 Peste o minut, o zi sau...
 nu știu, când ești din sală inclusiv.
 S-ar putea să afli o informație mai finuță,
 pe care să o colorezi cu ce știai, treadăvăr,
 dar pe care nu o mai primești pentru că tu, acum, crezi că
 știi.
 Are sens?
 Nu știu unde era scris acest dicton,
 Nu știu că era ora unui mare maestru, ora pe undeva, pe ce
va stârp de pân-Grecia anti, că nu mai știu.
 Tot ce știu este că nu știu nimic.
 Nu știu acu era. Socrate, don't know.
 Dar eu aia, mea tatuieza ești pe frunte, eu prin aia văd
 viața.
 Eu de-aia vin și spun, viața are un simț al omorului...
 deosebit.
 Pentru că eu cred că știu viața și că vine viața și mi-arat
ă, hei!
 Ce zici de asta?
 Tu credeai că știi?
 Dacă ești rigid, o să te superi pe viață că ți arată
 alternative.
 Dacă ești deschis și e la mișto cum îmi place, mi-e
 personal și când merge rău, eu râd.
 E ceva de râs acolo.
 Unor, nu știu dacă ați plățit zile atât de proaste, cât de
 surprinte, cât de creativ a fost universul,
 un ziua aia să-ți fie ție, ziua proastă.
 Juri, parcă așa cum cineva a muncit să-ți facă ziua.
 Și după prima jumătate de zi, când îmi dau seama că o să f
ie o zi proastă, n-am ce să fac,
 Eu râd în interiorul meu de, hai să văd, că nu are...
 Și cât morții ei să fi și... Și ghişte!
 Mai avine una!
 Și râd!
 Versus, bă, iar nu tot, eu, bă...
 Are sens?
 Următoarea etapă, următorul...
 Noi toți suntem experții modelare.
 Ia să vezi.
 Noi toți suntem experți în modelare.
 Fără modelare, voi nu ați fi aici.
 Nici eu, nici voi.
 Da și nu. Dar da, s-apropie.
 Știți de ce? Pentru că există două tipuri de modelare și
 noi suntem experți într-una.
 Modelare implicită, să numește.
 Modelare implicită.
 si modelare explicită.
 Modelare implicita inseamna mimetism, mimetism, fac ce fac
 alte.
 Copiez, ceea ce facem cand sunt necopii.
 Cand vedem pe cei din jurul nostru ca merg in doua bete,
 si noi ne intrebam, ba, avem bete? N-avem.
 De-astia cum de sta un picioare?
 De astea cum de stau in picioare?
 In bete picioare, ma, calumati-se un pic. Copii, bebei, da?
 Cum se uită la adulți?
 Că mergă în picioare pe lângă ei, ei au niște butuci moment
an.
 Cum ajung copiii să învățe să mergă?
 Modelând implicit. Văd la alții, fac și ei.
 Modelarea implicită nu are minte critică.
 Modelarea implicita nu decide ce să modeleze.
 Modelarea implicita nu vede nuanțe.
 Valentin, pregătește-mi și mie de la mafia 5000 de zile, tă
lul.
 Asta așa ca să încep ușor și următorul...
 Următorul... nu.
 Următorul, deci după 5000 de zile de la mafia, pregătești
 de la chielu, unde se termină visele.
 Așa ca să...
 Revenim, mă scuzați, am gândit cu vocea tare.
 Deci, modelarea e implicită și explicită. Ce înseamnă model
area implicită?
 Înseamnă că observ și repet ce observ până când iese.
 Însă pentru că nu pot să se sizezez nuanțele, preiau și cee
a ce nu este esențial pentru a obține ceea ce vreau să obțin
.
 Exemplu. Dacă aș trăi în casă, ca și copil, bebel, cu o
 persoană care are, acum o să zic ceva ce pare cinic, dar v
reau să scot în evidență altceva, un șchiopătat.
 și nu am acces la alții.
 Mulțumesc.
 Când încep să învăț ca bebel, cum o să merg?
 Și căpatatul are sens?
 Pentru că eu asta observ, asta...
 Ăla e normalul.
 Dar asta dovedește ce vă spun eu.
 Modelarea implicită nu vede nuanțele
 și preia și ce-i neesențial.
 Și căpatatul este esențial în a merge?
 Nu. E subiectiv în funcție din păcate
 experiența unei persoane.
 Asta face modelarea implicită.
 Ia tot.
 Exemplul concret.
 Un prieten bun de-ai mei,
 când a vrut să modeleze
 și a făcut-o ca intenție, nu ca tehnică,
 nu ca proces, ce o să facem imediat,
 a preluat de la un om de la care vrea să modeleze, inclusiv
 fumatul.
 El nu fuma.
 Jur.
 El nu fuma.
 Și a început să fumeze și nu și-a dat seama
 că bruschii s-a gândit el să facă să fumeze
 pentru că el de v-a văzut rezultatul persoanei pe total și
 a început să se comporte ca și persoana.
 Întrebarea pentru voi, când suntem copii, ne comportăm ca
 și mama, tata, profesorul, astronautul, da sau nu?
 Aia e modelarea implicită.
 Știți care e provocarea?
 Când suntem copii, e natural să fie așa că nu știm altfel,
 nu avem minte critică.
 Problema este că și ca adulți o facem la fel.
 Noi și ca adulți modelăm implicit.
 Cum? Prin admirație.
 Imediat.
 Prin admirația unei persoane,
 ca rezultate, și cumva vrem să devenim acea persoană,
 vom avea tendința să prelom mult din ce este neesențial în
 obținerea de faptul rezultatului.
 De ce?
 pentru că nu avem acces la structura lui interioră subiect
ivă, ci număr la exterior.
 Ne vom comporta ca el, fără să știm de ce se comportă, care
-s convingile, care-s valoriile,
 și care-s experiența lui interioră subiectivă. Are sens?
 Noi vedem doar exteriorul în modelarea implicită, nu avem
 acces la interior.
 modelând implicit, când suntem adulti,
 s-ar putea să ajungem să obținem rezultatul,
 însă cu o experiență interioră subiectivă care nu ne conv
ine.
 De cât ulterior ne dăm seama că nu ne convine. Are sens?
 Da, da, da.
 Așa funcționează reclamele cu oameni cerebii.
 Bine, reclamele cu oameni celebe functionează pe principiul
 ancorei și transei de autoritate.
 Ancorei în sensul că văd persoana pe care eu admir în alt
 context și îmi declanșează admirația din alt context
 transferată pe produs, prin asociere.
 Foarte mulți dintre voi m-ați modelat pe mine de-a lungul
 cursului implicit. La ce te refere concret?
 Poate că da, așa este.
 Așa este, e posibil.
 Mi-au scris terapeuti,
 și am vorbit cu ei, că foci colegi din sală,
 că s-au surprins punând întrebări în stilul și în modul în
 care pun eu
 clienților lor din terapie în ciuda zecilor de școli de ter
apie pe care ei le au.
 Adică nu treia să învețe de la mine.
 Dar pentru că au fost în mediul ăsta, ei, în loc să ia doar
 întrebarea, au luat stilul.
 Și uneori stilul nu se potrivește.
 Că e contextual, că e personal, ăla nu e esențial.
 Mereu.
 Uneori e esențial.
 Are sens?
 Da, Ioana.
 Stai să vină microfonul.
 Mâna sus, că eu te văd, dar nu te văd colegii.
 Modelând implicit,
 nu te duci în congruent inautentic?
 Nu.
 Ba da.
 Ba da.
 Ajunge acolo, da.
 Da, dar tu nu știi că ești incongurent, inautentic incong
urent, tu nu știi că ești.
 Tu ai tendința să devii persoana.
 Tu nu ai educația de incongurent, tu ai tendința, prin adm
irație, să devii persoana pe care o admiri, corect?
 Da.
 Corect. Și este una din cele mai mari capcane a mentoratul
ui.
 ucenicii au tendința inconstientă de a deveni mentorilor
 uitând că nu sunt mentorilor, ci poate să fie versiuni mai
 bune.
 Chiar întotdeauna?
 Chiar întotdeauna? Eu nu știu.
 Nu mereu. Dar are sens ce v-am spus?
 Un mentor bun
 va face tot ce poate ca tu să nu devii el.
 La fel și părinții.
 Părinți înțelepți vor face tot ce pot să descurajeze copiii
 îți devină ei.
 Mă refer părinți.
 Și vor lăsa așa de scopere vocea, chemarea, misiunea, suf
letul, nu să repete viața lor.
 Și nu s-o vină. Adică când zic, asta nu zic ca și cum cei
 care fac asta sunt defecti în vreun fel.
 Nu, au toate intențiile bune, doar că nu știu altfel mai
 bun și transformă pe copii în copii ale lor.
 Da sau nu?
 Unii.
 La fel și mentorii.
 Știi că odes, iar vorbești ca Horia,
 asta e revalată de la Horia.
 E posibil.
 Da, înțeleg.
 Așa au vrut să mă calce cu motocicleta unui bun bărbaț.
 Eu de ce v-am zis-o?
 Ca să o conștientizați.
 Imediat.
 Nu tot ce modelăm implicit este și util.
 Sau esențial, cum vă ziceam mai devreme.
 Asta înseamnă că e o chestie să modelezi de la Horia,
 dacă asta a fost...
 de feedback, doar adaptează-o la tine.
 Pe tonul de-o povestea ta. La la început e implicită.
 Înțeleg? E și eu astea fel.
 Ca să o faci cu adevărat valoroasă, adaptează-o lumii tale,
 valorile tale,
 experienții tale și corolează cu ceea ce ai deja și din alt
ă parte.
 Și atunci nu va mai fi ca la Coria. Va fi învățat acolo,
 livrată diferit.
 Care e de fapt scopul învățării.
 Da, uneori vom suna ca altii, dar in momentul in care noi
 suntem ca altii, nu mai suntem noi.
 In sinistra.
 E o munca fantastica, de foarte mare valoare, dar e o munca
 fantastica sa incepi
 sa renunti la ceea ce nu esti, ca sa descoperi cine esti de
 fapt,
 fara straturile pe care l-au pus altii pe tine.
 E o muncă fantastică, și grea și valoroasă, să afli, să aj
ungi să afli sau parateze, să deprogrameze
 cine nu ești ca să ajungi la cine ești de fapt sub stratur
ile de convingeri și de proiectii
 pe care alții le-au pus pe tine cu toate intențiile bune de
 foarte multe ori.
 Nu, să ai minim măcar conșientizarea, că, bă, eu nu sunt...
 Uneori devenim, părți măcar, din alții pe care i-am iubit
 sau iubim sau i admirăm, din într-o fidelitate greșit înț
eleasă.
 Pentru că măcar așa îi mai avem încă cu noi.
 Fiind ei în anumite contexte sau părți, îi purtăm încă cu
 noi.
 Nu e greșit.
 Doar nu e cine suntem noi. Asta e tot ce vreau să spun.
 În momentul acela nu suntem noi.
 Exemplul personal, și mergem mai departe.
 Ce mă aveți nevoie de pauză iar? Serios?
 Bine, vă zic, asta, numai luăm întrebarea și mergem în pauz
ă.
 Eu personal, am avut un unchi pe care am învățat foarte
 mult,
 Am murit în clasa 10, dacă ține-n minte, din Senin, cred că
 v-am mai spus povestea.
 Anii de zile după ce el a murit, lumea îmi spunea, ești ca
 unchidul.
 Te comporzi ca unchidul.
 Zici că ești unchidul.
 Și o l-am ca o compliment.
 Da, măi, pe unchidul lui iubeam, era...
 Trecând prin procesul terapeutic și aia în EP, mi-am dat se
ama că, fiind ca unchid, nu sunt eu.
 Are sens?
 și era o fidelitate greșită înțeleasă
 care nu mă lăsa pe mine să devin cine sunt eu fără să fiu
 altul.
 Asta face modelarea implicită.
 Nu e greșită, e naturală, ne aduce rezultate.
 Doar că uneori ne bloquează să devenim cine suntem noi,
 sau putem fi noi, cu resursele noastre fără legătură cu alt
cineva.
 Despre modelarea explicită după pauză. Ne vedem!
