 Vrei să fie explorator?
 Nu? Vrei?
 S-a anunțat din pauză înainte?
 A furat startul!
 A furat startul, nu-i corect, nu?
 A furat startul, nu-i corect, nu?
 Stai că nu te aud.
 Încă nu, mai lasă-o un pic, mai lasă-o un pic.
 Stai că nu te aud.
 Stai că nu te aud.
 Stai că nu te aud.
 Stai că nu te aud.
 Stai că nu te aud.
 Stai că nu te aud.
 Încă nu, mai lasă un pic, mai lasă un pic.
 O să-l țin eu, microfonul, și...
 Rămâi acolo, momentan, dar să știu că...
 Cum ziceam, nu e atât de important cine e exploratorul,
 cine sunt participanți în Constelația,
 pentru că eu, ca facilitator, de foarte multe ori am avut
 senzația că
 îmi reglez lucruri în mine doar facilitând constelația.
 Oamenii din sală la fel.
 Am avut situații în care efectiv oamenii mi-au zis,
 că erau persoane care aveau nume din viața mea în constelaț
ia.
 Atât de real era.
 Acum, au mai fost întrebări, de exemplu,
 când se oprește, când știi că se oprește o constelație.
 O să vedeți că se micșorează agitația din constelație, din
amica din constelație.
 Parcă oamenii nu mai simt nevoia să-și mute poziția ca să
 se simtă bine.
 După aia, tu ca facilitator, o poți opri când depășește un
 anumit interval de timp și zici, ok, gata.
 Nii indiferent că s-a descoperit, nu s-a descoperit, oprim
 constelația pentru că s-a făcut noapte.
 Durata unei constelatii, in medie, este intre 45 de minute
 si 2 ore, cam asa.
 Nu am lasat niciodata sa se ajunga la 2 ore, ma duc pana
 intr-o ora, maxim.
 O sa vedeti, de aia nu va zic regulile de lucru, pentru ca
 o sa le vedeti facandu-le.
 O sa ma vedeti facandu-le si o sa stiti ca alea sunt regul
ile de lucru in constelatii.
 Dacă vreți la final, o să le mai punctăm odată, ca o recap
itului aceea, dar după ce le vedeți.
 N-ar vreau să vi le zic și să nu le fi văzut până acum,
 pentru că n-au efect.
 Ce e important în timpul unei constelații este ca oamenii
 care sunt în sală și care sunt atenți, participă la const
elație,
 ei trebuie să fie 100% în constelație.
 în timpul constelației nu scrii nimic, nu-ți ridici telefon
ul, nu-l scozi din buzunar sau din geantă.
 Rugăminte ar fi să-l pui pe mod avion.
 De ce pe mod avion și nu doar pe silențios?
 Pe silențios mintea ta știe că încă primești mesaje, deci
 încă ești conectat cu exteriorul.
 Pe mod avion, mintea ta știe, nu primești nicio influență
 din afară.
 Ori, pentru că constelațile lucrează cu inconstientul,
 eu trebuie să micșorez pe cât pot ca mintea conștientă să
 primească impulsuri și informații din exterior.
 Deci mintea mea conștientă trebuie să fie doar aici.
 Dacă tu adopți o poziție din asta ca pe șezlong și stai și
 te relaxezi,
 sub conștientul celorlalți și al exploratorului
 va citi gradul tău de detașare de constelație.
 Și în momentul acela,
 când tu ești disociat de constelație,
 E ca și cum te-ai gândit la altceva.
 Indiferent că se întâmplă sau nu se întâmplă,
 dar subconștientul celuilalt zice
 e atât de relaxat că o să și sforă aici.
 O să și dorm aici, că nu-i pasă, că nu-i aici.
 Țineți minte de gradele acestea de abstractizare?
 Noi le facem tot timpul.
 Dacă eu văd că nu ești asociat în a fi prezent acolo,
 la un nivel profund, eu zic, înseamnă că e conectat cu
 exteriorul.
 Dacă nu e aici, înseamnă că e în altă parte.
 Cu mintea.
 E da, da, corpul e, dar nu mă interesează.
 Mă interesează să fie tot.
 Ok, o constelație funcționează în măsura în care oamenii de
 acolo o conțin și o mențin.
 E ca și când fiecare ar trebui să băgăm pe focul constelaț
iei cât un lemn, cât o hârtie.
 Nu unul să bage lemn și celălalt să toarne apă.
 Ok? Înțelegeți?
 Ori în constelație chiar trebuie să ne asumăm că facem
 parte toți din constelația exploratorului.
 În același timp, fii conștient că tu, fiind acolo,
 Inconștientul tău și subconștientul tău se reglează, se rea
șază.
 Piesăle se pun unde trebuie.
 De ce? Pentru că te uiți acolo.
 Se face, e un mecanism de proiectie.
 Vă amintiți, ați văzut, probabil prin filme, testul al pete
lor de cerneală.
 Vezi niște pete de cerneală și zice, a, uite, aici am văzut
 un fluturi,
 aici am văzut un nu știu ce, aici am văzut-o pe nu știu
 cine, cu...
 Noi de fapt ce facem? Inclusiv când privești norii, ți s-a
 întâmplat vreodată să te uiți la nori să vezi forme?
 De fapt, norii aia nu aveau formă aia.
 Doar că fenomenul ăsta de proiectie, sau oamenii care au vă
zut în scoarța copacului pe Iisus,
 proiectia aceasta acționează bidirecțional.
 Adică din interiorul meu eu proiectez ce vreau să proiectez
 și reiau din exterior și aduc în interior, asta se numește
 introecție,
 aduc în interior ceea ce am nevoie să aduc în interior ca
 să reglez lucrurile în interior.
 Constelația face exact chestia asta.
 Oamenii proiectează și eu văd cum se mișcă și zic, parcă
 sunt mișcările vieții din viața mea.
 Oamenii care se depărtează, oamenii care se apropie,
 situații care se apropie, se depărtează, se reorganizează,
 adică e exact ceea ce se întâmplă în inconstientul nostru.
 În inconstientul nostru, noi asta facem cu noi.
 Există momente în care o anumită, nu știu, o anumită atitud
ine interioră de-a ta o ții la distanță de tine.
 Altă o apropii de tine.
 Peste câțiva ani, ai schimbat.
 Ceea care era apropiată, nu mai ai nevoie de a-și ai depărt
at-o,
 și ai apropiat altceva.
 Exact cum se întâmplă, doar că noi personificăm,
 proiectăm atitudini în oameni.
 Când eu mă gândesc la văru nu știu care,
 eu de fapt văd poate calmul acelui om.
 Și îmi place că vine aproape de mine.
 Asta ce este?
 pentru inconstientul meu este comanda ca eu să-mi activez
 calmul.
 Când în constelație vine lângă mine acea persoană pe care
 eu am proiectat calmul.
 Așa funcționează lucrurile în constelație, dar așa funcț
ionează în felul ăsta.
 Absolut tot ce e în viața noastră este o constelație.
 Și dacă n-am face constelații, voi aici în sală sunteți o
 constelație.
 Pentru că tu când te uiți la colegii tăi, în fiecare vezi
 ceva.
 Chiar dacă, poate, nici măcar nu zici, aaa, pentru mine tu
 reprezins, nu știu ce.
 Inconștientul tău știe ce reprezintă acea persoană. Îi at
ribuie ceva.
 Și acea persoană nu te bagă în seamă.
 Sau, din contră, este foarte drăguță cu tine, politicoasă
 cu tine.
 lucrurile astea îți influențează
 comenzile în subconștientul tău, din conștientul tău.
 Și îți spun ție că acea atitudine
 să se activeze sau să se dezactiveze în tine.
 Bun.
 Mai sunt întrebări la care o să răspundem după Constelația?
 Vreiți acum?
 Hai, de...
 M-am găsit pe acolo.
 Mulțumesc, Joconda. Voi am să întreb așa.
 Dacă nu jucăm rolul de explorator și vrem să ne facem
 propria noastră constelație, primul pas ar fi să mă gândesc
 la ceea ce vreau eu să lucrez.
 Nu e important. Oricum se face.
 Gândește-te așa. Dacă tu ai ceva care te râcăie.
 Da.
 Și dacă ai uitat într-o zi de lucru ăla,
 inconscientul tău n-a uitat.
 Când tu vezi dinamici, vezi nori pe cer, sau oameni care se
 mișcă,
 inconscientul tău va pune acolo problema respectivă și o va
 lucra.
 Ai zis tu la un moment dat că exploratorul alege un repre
zentant
 și acel reprezentant în mintea lui poate fi să zic mama.
 Când îmi lucrez propria constelație, acel reprezentant sau
 acelui reprezentant
 eu pot să-i atribui altceva în mine.
 Da, dar nu o fă conștient. Lasă inconscientul să atribuie.
 Tu doar uită-te la ce se întâmplă, atât.
 Inconstientul tău va atribui mai bine roluri decât atribuie
 conștientul.
 Și după aia, eu ar trebui să înțeleg toată dinamica.
 Doamne fereste!
 Oameni buni!
 A înțelege este cel mai rău lucru pe care îl putem face.
 Pentru că dacă înțelegem, noi micșorăm informația ca să o
 înțelegem.
 Gândește-te, câtă informație s-a derulat acolo, a o înțele
ge, înseamnă a o... ai pune niște etichete.
 Orice înțelegere, orice înțelegere face ca lucrurile să fie
...
 Cum să zic? Oare vă amintiți?
 Când ați făcut metamodelul, oare ați făcut diferența dintre
 structura de suprafață și structura de profunzime?
 La metamodel.
 La momentul a modelului așa, aici este experiența reală, f
aptul că ai căzut din copac.
 Este o experiență.
 Când însă vorbesc despre acțiunea de a căzut, despre situaț
ia în care am căzut din copac, eu folosesc atâta informație.
 Zic, băi, și mi-a lunecat piciorul drept și că era creangă
 aia ruptă, am picat de acolo.
 Dar poate această propoziție sau zeci de propoziții să expr
ime totalitatea experienței?
 Nu.
 Deci experiența este imens mai mare decât harta mentală.
 Aici e limbajul și aici este experiența.
 Uitați-vă cam cât de mult se pierde din experiență, da?
 pentru că eu îl iau pe harta mentală.
 În momentul în care vreau să înțeleg ce se întâmplă,
 eu asta fac, condensez o experiență într-o bucățică de
 informație.
 Dar schimbările, și vreau să rețină-ți un lucru,
 îl zic odată, pentru că e cel mai important,
 schimbările în viața noastră nu se obțin datorită cunoașter
ii și datorită înțelegirii,
 se obțin datorită experiențelor pe care le aveam.
 Experiențele prin care trecem ne schimbă, nu înțelegerea l
or.
 Înțelegerea se întâmplă aici, devine hartă mentală
 și se face prin etichetări, prin cuvinte care spun
 asta a fost această experiență, se numește cădere din copac
.
 Și cu ce te schimbă cuvântul în sine?
 te schimbă trăirea întregii experiențe.
 Ori dacă eu o înțeleg,
 eu șterg experiența și o înlocuiesc cu cuvântul.
 Înțelegeți?
 Când eu vreau să înțeleg, vreau să înțeleg ceva,
 eu pierd experiența și o schimb cu cuvântul.
 De aceea înțelegerea este cel mai rău lucru pe care îl poți
 face în evoluția ta,
 în psihologia ta, în creșterea ta.
 De exemplu, psihoterapeutii, aia buni, se feresc de momente
le în care clienții lor înțeleg ce se întâmplă.
 Facă în așa fel încât să nu înțeleagă nimic.
 Și clientul zice, nu înțeleg nimic, și ei zic, perfect.
 Dacă înțelegi înseamnă că nu mi-am făcut treaba.
 Să zdați cât de diferit e față de cum se așteaptă marea
 majoritatea oamenilor să zică, băi, înțeleg, dacă înțeleg
 sunt deștepți valorosi.
 Nu e adevărat. Înțelegerea este nevoia noastră de siguranță
 și de control.
 Noi vrem să înțelegem din frica noastră de a nu pierde
 controlul.
 controlul.
 A înțelege,
 nevoia de a înțelege,
 vine din faptul că mie, mie frică
 de viața pe care o trăiesc.
 Mie frică că nu știu ce se întâmplă
 și atunci vreau să înțeleg.
 A trăi cu adevărat
 experiență implică
 a nu înțelege.
 Eu nu strivesc o rolă de minunia lumii.
 Înțelegerea este doar etichetare.
 Știi că, de fapt, n-ai înțeles nimic atunci când ai crezut
 că ai înțeles?
 Ați înțeles cât de important este să nu înțelegeți?
 Sper că n-ați înțeles.
 Pentru că persoana care îți explică nu înțelege.
 Nu vorbim de colegi.
 Zic la modul general, da?
 Gândiți-o așa.
 Dacă insist să vă folosesc mintea,
 nu mai apuc să experimentez.
 Experimentarea e ceea ce mă ajută să schimb.
 Dacă am o problemă,
 nu am o problemă de a-mi folosi mintea.
 Experimentarea e ceea ce mă ajută să schimb, să evoluez,
 nu înțelegerea a ceea ce experimentez.
 Dacă ar fi să alegi între a gusta miere
 și a știi cuvântul miere,
 ți se pare mai valoros cuvântul decât mierea în sine?
 Nu, niciodată.
 Deci nu știu de ce ar fi mai valoros înțeleg,
 adică să pot eticheta, decât să trăiesc experiența.
 Da, dar nu se exclude. Ba da, se exclude.
 Aici e skepsisul, că ele se exclude una pe alta.
 Când folosesc cuvântul, eu am strivit experiența.
 Mintea mea zice, am înțeles, am experiența.
 Când ai experiența, când ai cuvântul, tu a trebuit să duci
 în subconștiență, să ascunzi experiența.
 Asta face cuvântul. Asta e rolul cuvântului.
 Să subțieze experiențele. Gândiți-vă că
 harta mentală
 între experiență și harta mentală
 exprimată prin limbaj, avem cele trei filtre.
 Ștergere, generalizare
 și distorsiune.
 Aici funcționează cele trei filtre.
 În momentul în care mintea mea șterge, generalizează și
 distorsionează, eu am pierdut experiența.
 Însă sunt un om care are o bună inteligență.
 Și la ce mă ajută?
 La ce mă ajută că sunt deștept? La ce mă ajută că sunt
 inteligent, când eu nu trăiesc?
 Supraviețuiesc. Ăsta e rolul inteligenței, să te ajute să
 supraviețuești.
 Din momentul în care un om e mai inteligent decât altul,
 cel inteligent are mai multe șanse de supraviețuire, dar nu
 de trăire.
 Și ajuni să trăiești 100 de ani, dar nu ai trăit niciun an.
 Filtrările acestea și rolul metamodelului, atât de genial g
ăsit în ENLP,
 este să te întoarcă de la înțelege la a trăi. Te duci aicea
.
 Dar e puțină lume și în zona ENLP-ului care știe chestia
 asta.
 Elementul chei al metamodelului este să te întoarcă de aici
, aici.
 Să nu te mai lase să trăiești lumea prin hartă mentală, ci
 prin teritoriu.
 Gândește-te că tu ai trebuit să ștergi informații din
 experiența căderii în copac ca să poți să te exprimi.
 Ai trebuit să generalizezi informații ca să poți să te exp
rimi.
 Ai trebuit să distorsionezi ca să poți să te exprimi.
 E, metamodelul zice, ia hai sa vedem ce ai sters, ce ai
 generalizat, ce ai distorsionat,
 de ai pierdut atat din experienta, de a ramas doar limbajul
 despre experienta.
 De aia mie mi-e usor cand v-aud vorbind sa-mi dau seama,
 stai un pic, oamă asta a atrait, experienta s-a doar o
 verbalizeaza.
 Si din cuvintele tale sa-mi dau seama, stai o secunda, ca
 vorbeste despre emotia asta,
 dar n-a atrait-o pentru ca altfel ar fi exprimat cu alte cu
vinte.
 Ar fi pus altfel cuvintele în propoziție.
 Da, nu avem timp să intrăm în detalii, dar...
 Ok.
 Întoarcem la constelația. Bine.
 Ca să concluzionez, rugămintea este să nu încercați să înț
elegeți nimic din constelația.
 O să vedeți mintea și chiar vă provoc să vă observați minte
a cum încearcă să facă ea legături.
 Zică, a, ăștia s-au depărtat pentru că sigur s-au certat și
 de aia sunt acolo și ăștia aici se plac și le place și nu ș
tiu ce.
 Nu faceți chestia asta.
 Privește Constelația ca și cum ai privit un film în limba
 chineză.
 După aia o să mai vedeți următoarea situație.
 Eu o să dau microfonul și o să zic, vrei să zici ceva cuiva
?
 Omul zice, da, vreau sa-i zic un mesaj lucutare.
 Si zice atat de incet ca e intr-ansa, incat de pe margine
 tu nu o auzi, desi e in boxe.
 Si o sa apara in sala, ce-a zis, ce-a zis?
 Bai, ce te faci daca nu afli ce-a zis?
 Nu dormi la noapte.
 Nu are nicio relevanta, ce-a zis.
 Nu are nicio relevanta.
 Pentru tine care stai pe margine, intensitatea e la fel de
 mare pentru celălalt.
 Băi, dar n-a auzit ăla, că i-a zis.
 Nu contează, o să vedeți pe mine, facilitator, luându-i
 microfonul când nu vreau să audă ce a zis.
 Păr' și simplu, nu vreau. De ce?
 Aparnam!
 O să fie momente în care nu o să am chef să întreb ceva pe
 cineva.
 Și mă duc spre acea persoană, mă uit și zic, bă, nu-mi
 place de tine.
 Mă duc la următor.
 Dacă mă întreb de ce, o să zic, nu știu, nu înțeleg de ce.
 Dar în timpul constelației mă las ghidat de ce-mi vine mie.
 Că ce-mi vine mie în momentul ăla e ghidat de inconscientul
 meu.
 Nu mă ducă...
 Asta e un pic, că trebuie să iau în ordine, trebuie să nu s
ari peste niciunul.
 Am chef să sari peste ăsta.
 De ce? Nu-mi place fața lui.
 Nu mi-a plăcut cum a vorbit data trecută.
 Aparnă.
 Păi, dar nu e corect.
 Nu contează.
 Înțelegeți? Deci constelațiile se fac după această regulă
 de fără reguli.
 Tot ceea ce se întâmplă în spațiu sacru al unei constelații
 este ghidat de inconscient. Este exact ce trebuie să se înt
âmple.
 Înțeleg ce fac în constelații? Nu.
 Eu personal nu înțeleg ce fac în constelații.
 Nu știu povestea, nu țin minte nimic din constelații.
 Nu știu de ce așteași ce zic, nu știu cine sunt.
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 Deci, ca unul dintre noi, nu am zis ce să facă cu ele.
 Ok, Ștefan.
 Vreau să, în primul rând, doar ca sugestie, dar atenție
 decizia ea ta,
 poți să faci constelația asociat sau disociat.
 Asociat înseamnă că tu vei juca rolul tău în propria viață
 a constelației.
 Disociat înseamnă că vei desemna pe cineva care să fie tu,
 să fie Ștefan în constelație
 Tu vei sta pe scaun, în exterior, și nu vei mai zice nimic.
 Doar din când în când o să te întreb dacă mai vrei să ada
ugi pe cineva în constelație.
 Cum dorești tu?
 Dissociat.
 Vrei dissociat.
 Dissociat.
 Bun. Dissociat.
 Atunci, primul lucru pe care vreau să-l faci, este să te gâ
ndești dacă vrei o soluție sau mai multă claritate.
 Să obții pe o situație la care tu te gândești.
 Dacă vrei să faci parte din Constelația mea, vrei să fii Ș
tefan și să jucă rolul meu.
 Dacă vrei să faci parte din Constelația mea, vrei să fii Ș
tefan și să jucă rolul meu.
 Dacă vrei să faci parte din Constelația mea, vrei să fii Ș
tefan și să jucă rolul meu.
 Dacă vrei să faci parte din Constelația mea, vrei să fii Ș
tefan și să jucă rolul meu.
 Ștefan, vei juca rolul meu.
 Voi vedeți ceva la mine, la rolul de facilitator,
 și vă recomand să faceți asta,
 vă vedeți că eu nu sunt foarte prezent.
 Adică, de exemplu, nu mă uit țintă la ei, evit privirea,
 ca să nu influențez.
 Ok?
 Sunt mai mult absent din constelație.
 Vrei, tă rog, să faci parte din constelația mea?
 Tu vei fi Ștefan.
 E important să ziceți aceste cuvinte,
 pentru că înseamnă un fel de împuternicire.
 Ok?
 Când faci asta, ok.
 Bun, găsește un loc unde vrei să stea
 în spațiu constelației.
 Unde ți se pare potrivit să stea Ștefan?
 O să observați, o să vedeți că nimic nu e întâmplător ce se
 întâmplă în constelație.
 Bun.
 Perfect.
 Ok.
 Acum,
 vreau să te gândești la persoanele
 care au legătură cu situația asta pentru care vrei clar
itate.
 Când zic persoane care au legătură, poți să fie persoane
 care există în situație
 sau persoane care nu există și au legătură tocmai prin fapt
ul că nu există acolo.
 Uneori, persoanele care nu există,
 au o importanță mare în situația care s-a creat.
 Poți să spui. Acum facem o constelație de învățare.
 Și atunci te vei duce la acea persoană și vei zice,
 Vrei, te rog, să faci parte din constelația mea.
 Tu vei fi cu tare și cu rolul cu tare.
 Scopul este să învățăm acum, da?
 O să faci mai rapid, adică nu sta foarte mult, pentru că or
icum vei aduce mai multe asemenea persoane și vreau să dinam
izăm un pic.
 Prima dată puneți în minte o persoană pe care o vrei.
 Ok. Atunci alege pe cineva fără să stai să te gândești.
 Nu alegem cu mintea conștientă,
 ne lăsăm ghidați pur și simplu de picioare care ne duc că
tre o anumită persoană.
 Tu vei fi?
 Ok.
 E ok oriunde să-l lași, nu e atât de important lucrul ăsta
 pentru că imediat o să vezi că își schimbă poziția.
 Ok?
 Mai aduc alte persoane.
 În prima fază aducem cam 5-6 persoane la început.
 Tu vei fi...
 Mai departe...
 Să vizați cât de important e pentru el să iașeze într-o an
umită poziție.
 Pe cine mai aduci?
 Muzica
 Cu aceeași replică vrei tă rog să faci parte din constelaț
ia mea.
 Tu vei fi...
 Nu gândi. Nu gândi. Mergi pur și simplu către o persoană, f
ără să gândești.
 Tu vei fi...
 Cine altcineva mai e implicat în situație prin prezență sau
 cu prezintă?
 Cine altcineva mai e implicat în situație prin prezență sau
 cu prezintă?
 Cine altcineva mai e implicat în situație prin prezență?
 Cine altcineva mai e implicat în situație prin prezență?
 Cine altcineva mai e implicat în situație prin prezență?
 Cine altcineva mai e implicat în situație prin prezență?
 Cine altcineva mai e implicat în situație
 prin prezență sau prin absență, cum ziceam.
 O persoană, de exemplu, care îți vine în minte,
 chiar dacă tu zici, păi, dar nu a fost implicată în situaț
ia asta.
 Nici nu are nicio treabă cu situația asta.
 Dacă ți-a venit în minte înseamnă că are o anumită implic
are.
 Te-ai gândit brusc la bunica pe care n-ai cunoscut-o niciod
ată
 și tu lucrezi pe o situație pe care ți s-a întâmplat săptăm
âna trecută,
 dar bunica ta a murit când nici nu erai născut.
 Înseamnă că trebuie să o aduci pe bunica în Constelație.
 Tu vei fi?
 Ai vrei sa aduci pe cineva?
 ...
 Ok, ia un loc acolo pentru ca o sa mai am nevoie de tine si
 vreau sa stai...
 ...
 Perfect, bun.
 Stii cine ești?
 Ce rol joci în Constelația?
 Pe Ștefan.
 Știi cine ești?
 Fratele.
 Știi cine ești?
 Bunica de pe mama lui Ștefan.
 Știi cine ești?
 Mama lui Ștefan.
 Știi cine ești?
 Da.
 Puteți să vă schimbați locul în Constelație.
 Stii cine esti?
 Bunica de pe mama lui Stefan.
 Cum te simti?
 Stii cine esti?
 Bratele.
 Ce simti?
 Anxietate.
 Stii cine esti?
 Mama lui Stefan.
 Si cum te simti?
 Stii cine esti?
 Tata lui Stefan.
 Si cum te simti?
 Bata inima si mutensiune.
 Stii cine esti?
 Eu zice că s-ar cineva de căștefa în momentul ăsta.
 Poți să spun?
 Cum te simți?
 Puternic.
 Puteți să schimbați locul în Constelația.
 Stii cine esti?
 Bratele.
 Și cum te simți?
 Simt tensiune din spre mama.
 Vrei să transmiți ceva cuiva?
 Nu.
 Cine ești?
 Mama lui Stefan.
 Și cum te simți?
 Destul de...cumva prinsă la mijloc.
 Cine ești?
 Tata.
 Cum te simți?
 Picioarele sunt blocate.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Sunt constrâns cumva, nu știu ce decizie să iau.
 Cine ești?
 Sunt bunica lui Ștefan, de pe mama.
 Cum te simți?
 Îmi bate inima și simt un nod în gât și în piept.
 Puteți să schimbați locul în Constelația?
 Acum am găsit-o să-mi dă o tipă de cineva.
 Vrei sa faci parte din constelatia mea? Tu vei fi.
 ...
 Nu vrei să adaugi? Ok.
 Când vrei să adaugi îmi faci un semn, știi?
 Și atunci știu și vin la tine.
 Știi cine ești?
 Mama lui Ștefan.
 Cum te simți aici?
 Mai relaxată. Simt nevoia să-l protejezi pe fratele lui Ște
fan.
 Știi cine ești?
 Fratele.
 Și cum te simți?
 Putsin sufocat.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Mamei si tatalui sa se apropie unul de altul.
 Stii cine esti?
 Tatalui Stefan.
 Si cum te simti?
 Cingatuit.
 Ai un mesaj pentru cineva anume?
 Doar ca incerc sa evit pe mama si pe Stefan.
 Stii cine esti?
 Sunt banica de pe mama lui Stefan.
 Cum te simti?
 Stii, imi dau lacrimi de fiecare an.
 Vrei sa transmiti ceva?
 Nu stiu tensiune care exista.
 Stii cine esti?
 Stefan.
 Cum te simti?
 In echilibru.
 Puteți să vă schimbați locul în Constelația.
 Cum te simti?
 Responsabil, vinovată.
 Cum te simti?
 Mai bine.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Nu.
 Cum te simti?
 Imi bate inima mai tare.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Pentru bunica, sunt stea aproape.
 Cum te simti?
 Mai bine.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Pentru tata lui Stefan.
 Mă sustină.
 Cum te simți?
 Simt că mă pot desprinde.
 Vrei să transmisi ceva, cuiva?
 Este problema voastră.
 Vrei să mai adăugi pe cineva?
 Puteți să schimbați locul în Constelație.
 Muzica
 Știi cine ești?
 Mama lui Ștefan.
 Și cum te simți?
 Un pic amenințată de bunica lui Ștefan.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Cum te simți?
 Confus.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Cum te simti?
 Liniștit.
 Vrei să transmisi ceva cuiva?
 Lui Ștefan că-l iubesc.
 Cum te simți?
 Îngătuit, vinovat, responsabil și în părere rom.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Pentru mama lui Stefan, ca...
 ...mi dau seama ca vreau sa trec sa fiu mai aproape de ea
 si nu mi-asum responsabilitatea.
 Pute sa schimbati locul in constelatia.
 Vrei sa mai adaugi pe cineva?
 Vrei, te rog, sa faci parte din constelatia mea? Tu vei fi
...
 Tu vei fi?
 Mai vrei să dauci pe cineva?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Ce e?
 Tata.
 Și cum te simți?
 Vreau să-i dau sprejit mamei.
 Vrei să transmis ceva cuiva?
 Mamei.
 Că sunt...
 gata să-mi asum rolul.
 Știi cine ești?
 Bunica de pe mama lui Ștefan.
 Și cum te simți?
 Am nod în piept.
 Ai un nod în piept?
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Lui Ștefan, gălbesc.
 Știi cine ești?
 Mama lui Ștefan.
 Și cum te simți?
 E ceva ce nu pot să spun.
 E ca și cum trânge ceva de gât.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Puteți să schimbați locul în constelație.
 Cine ești?
 Fratele mamei lui Ștefan.
 Cum te simți?
 Simt mult durere, tensiune, încordare.
 Fratele mamei lui Ștefan...
 Cum te simți?
 Simt mult durere, tensiune, încordare.
 Cum te simți?
 Și furie și bucurie și mai ales față de unchi meu. Aveam ne
voie să fie aici.
 Cum te simti?
 Sunt bine.
 Cum te simti acum?
 Mai bine.
 Stii cine esti?
 Mama lui Stefan.
 Si cum te simti?
 Presata de mama, de bunica.
 Sa fac lucruri intr-un anume fel.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Sa ma las in pace.
 Mă las în pace.
 Cine ești?
 Tatam.
 Și cum te simți?
 Tristete și vreau să fiu mai aproape de mama să îi dau sp
rijină.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Puteți schimba locurile în Constelație?
 Acum e momentul.
 Deci, dacă nu am văzut că nu am făcut niciun lucru,
 nu am făcut niciun lucru, nu am făcut niciun lucru,
 nu am făcut niciun lucru, nu am făcut niciun lucru,
 nu am făcut niciun lucru, nu am făcut niciun lucru,
 nu am făcut niciun lucru, nu am făcut niciun lucru,
 nu am făcut niciun lucru, nu am făcut niciun lucru,
 Suntem la locul tau
 Suntem la locul tau
 Suntem la locul tau
 Suntem la locul tau
 Suntem la locul tau
 Ok.
 Am si la locul tau.
 Vrei sa mai adaugi pe cineva?
 Adauc.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Să începem cu unul de noi.
 Cum te simti?
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Sunt răniștit.
 Cum te simti?
 Mai puțin amenințată de când a intrat bunicul.
 Vrei să transmisi ceva cuiva?
 Am nevoie în continuare de susținere din partea tatălui.
 Cine ești?
 Sunt fratele moa mei.
 Și cum te simți?
 Acum ceva mai bine. Simteam foarte multa tensione de la ei,
 voiam sa ma tin departe de ei, dar eram blocat, tinut pe
 loc.
 Cum te simti?
 Pic mai revigorat.
 Vrei sa o transmiti ceva cuiva?
 Multumesc bunicilor de pe partea tatalui ca au venit.
 Cum te simți?
 Mai simt foarte bine.
 Cum te simți?
 Tin regrefață de Ștefan
 și să mă protejez pe mamă de bunică.
 Puteți schimba locurile în Constelație.
 de la
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Suntem la fel.
 Vă mulțumesc frumos pentru vizionare.
 Să facem un aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de al
uat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de
 aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat
 de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de al
uat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de
 aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat
 de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de al
uat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de aluat de
 aluat de alu
 pentru ca cineva face parte din acel loc.
 Dar o sa vedem.
 Ore dauci pe cineva, ori daca nu ramai pe scaun la locul
 tau acolo.
 Pot sa adaugam mai tarziu.
 Cine esti?
 Bunicul tatalui.
 Cine ești?
 Bunica tatălui.
 Cum te simți?
 Vină fata, îmbate înima foarte tare.
 Cine ești?
 Fratele mamei.
 Cum te simți?
 Liniștit.
 Cine ești?
 Bunicul de pe mama.
 Cum te simți?
 Mă simt bine, dar o simt amenințată.
 Sunt bine, dar o simt amenințată pe bunica.
 Cine ești?
 Bunica de pe mama lui Ștefan.
 Cum te simți?
 Mă simt bine.
 Cine ești?
 Fratele.
 Cum te simți?
 Am un nod în stomac și o tensiune la nivelă gâtului.
 Cine ești?
 Tatam.
 Cum te simți?
 Am trebuit să am protecție față de mama, iubire și ceva cu
 bunicul, ca am pierdut legătură sau că nu știu despre el.
 Ce ești?
 Cine ești?
 Mama lui Ștefan.
 Cum te simți?
 Sunt bine, cumva
 simt aici tensiune între
 tată și Ștefan și vreau
 să-i reconciliez.
 E o relație complicată.
 Bine.
 Cum te simți?
 Vreau ca tăi că mă suiți la mine.
 Ok.
 Puteți schimba locul în constelație.
 Cum te simti?
 Mai linistit. Mai devreme prezenta bunicului de pe partea
 mama.
 Cum te simti?
 Mai bine. Mai linistit.
 Cum te simti?
 Acum bine.
 Vrei sa transmiti ceva cuiva?
 Nu, vreau doar sa ma tin departe.
 Cum te simti?
 Am un mesaj pentru parintii Ștefan.
 Să se iubească.
 Cum te simti?
 Bine.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Cum te simti?
 M-a luat ceva de gât.
 Deci nu mai pot, m-a luat ceva de gât.
 O doresc de gât.
 Deci nu mai pot, mi-a luat ceva de gât.
 O dore gâtul, mi-a luat ceva de gât.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Pfff...
 Sa ma lasem...
 Nu mai pot, mi-a luat de gât.
 Nu? Nu?
 Nu.
 Cum te simti?
 Bine.
 Cum te simti?
 Imi pare rau de durarea lui Stefan.
 Cum te simti?
 Mai limistita.
 Pute schimba locul in constelatie.
 de
 Cum e aici?
 Mă preng s-o frânghe de gât, deci nu mai pot.
 Vrei să transmisi ceva, cuiva?
 Nu.
 Cum te simți aici?
 Și te-mi dau lacrimile, nu poți să expri. Nu știu ce.
 Cum te simți aici?
 Am tot. Resim tensiunea de acolo.
 Cum te simți aici?
 Simt nevoiasc, sunt văd neboții.
 Cum te simți?
 Furios.
 Cum te simti aici?
 Simt nevoia sa-i sustin, sa fiu mai puternici.
 Cum e aici?
 Am departat putin de frate ca se bagase in viata mea, dar
 dau seama ca l-am negligat.
 Cum te simti?
 Un pic amenintat, deranjat de atitudinea frateleui lui
 Stefan.
 Cum te simti?
 Am un mesaj pentru Stefan. Sa vin in langa parintii.
 Pute-ti schimba locul in constelatia?
 Cum te simți?
 Linistită.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 N-am.
 Cum te simți?
 Mai simt că mă strânge de gât, dar pare că nu.
 Nu.
 Nu?
 Nu.
 Nu?
 Nu.
 Nu?
 Nu?
 Nu?
 Nu?
 Nu?
 Nu?
 Nu?
 Nu?
 Am gândit, dar parca nu mai sunt aici.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Parca vreau sa le spun la toti ca iubesc.
 Cum te simti?
 Un pacat.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Cum te simti?
 Mai linistita.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 pentru tatălui Ștefan să doar să fie mai implicat.
 Cum te simți?
 Am mai relaxat oată, că a venit
 Onchiu și că
 băiatul este lângă mama și ea are grijă mama de el.
 Cum te simți?
 Mai bine.
 Vrei să transmisi ceva, cuiva?
 Nu.
 Cum te simți?
 Îi mulțumesc unchiului că e aici.
 Cum te simți aici?
 Puternic.
 Cum te simți aici?
 Am un mesaj.
 Pentru...
 bunicul de pe partea mamei.
 Să o lase să fie femeia, să fie mama noastră.
 Puteți să schimbați locul în constelație.
 Cum te simți?
 Puternic sunt aici să-l protejez.
 Cum te simți?
 Liniștit.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Cum te simti?
 Tremurul se simta in alinestea.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Cum te simti?
 Putin esigur, dar...
 Pățin esigur, dar mai liniștit că îmi zâmbește Ștefan.
 Cum te simți?
 Mai bine. Deși îmi displace faptul că Ștefan s-a îndepărtat
.
 Cum te simți?
 Sunt bine.
 Cum simți aici?
 Mult mai multă liniște.
 Cum te simti?
 Tata, te iubesc.
 Cum te simti?
 Intrenisite-ta.
 Pute sa schimbati locul in constelatia.
 Cum te simti?
 Am pacată.
 Cum te simti?
 Îl vreau pe Ștefanul mai aproape.
 Cum te simti?
 Mult mai bine.
 Îl vreau pe Ștefanul mai aproape.
 Cum te simti?
 Bine.
 Ce simți aici?
 Puțină tensiune, da. Este despre mine și că nu pot să mă ui
 la Ștefană, încă da...
 Ce simți?
 Foarte bine.
 Cum simți?
 E ok.
 Cum te simți aici?
 Tremur simt furie fața de ea și parca nu-i pasă.
 Cum te simți?
 Ne-a scultat.
 Puteți schimba locurile în Constelație.
 Cum te simți?
 Bine.
 Cum te simți aici?
 Un pic stresat.
 Mulțim că trebuie să fiu între cei doi.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Cum te simti?
 Tre-n mor si nu stiu de aceea.
 Cum te simti?
 Nevoie sa ma spregin eu pe mine, sa fiu eu centrat ca sa
 pot sa-mi dau ajutorul altora.
 Cum te simti?
 Bucuros.
 Cum te simti aici?
 Simt bine.
 Cum te simti aici?
 Nici nu nevoia sa ma indepartez.
 Cum te simti aici?
 Un pic acetat.
 Cum te simti aici?
 M-as simt bine.
 Puteti schimba locul in constalatie.
 Cum e aici?
 Mult mai bine.
 Cum te simti acum?
 E foarte cald.
 Vrei sa transmiti ceva cuiva?
 Cum te simti aici?
 Multumit.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Cum e aici?
 El are nevoie de ajutorul meu.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Sunt aici sa te sustin.
 Cum te simti aici?
 El ma linisteste.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Am nevoie de el.
 Cum te simti?
 Iubit.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Nu.
 Cum te simti?
 Exclus.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Pentru parinti.
 Sa fie parinti pentru toti.
 Cum te simti?
 Mai bine, dar...
 Am nevoie si de treaba de fiu.
 Cum te simti?
 iubit pentru că m-a prins soția de mână
 și da, pentru băiat să vină lângă mine, pentru cel băiat
 Puteți schimba locul în Constelație
 Cum te simti?
 Propia de familie.
 Cum te simti?
 Am un mesaj pentru friul meu.
 Nu, nu.
 Nu.
 Nu.
 Nu.
 Nu.
 Nu.
 Nu.
 Nu.
 Cum te simți?
 Am un mesaj pentru fratele lui Stefan, doar să se lase văz
ut.
 Cum te simți?
 Liniştita.
 Cum te simți?
 Destul de împlinit pentru că am legătura cu Stefan prima-m
ama lui și cu fratele directă.
 Cum te simți?
 Inclus în cel cu familia ei.
 Cum te simți?
 E echilibrat.
 Cum simți?
 Pentru mine e totul perfect.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 I-l iubesc pe toți.
 Cum te simți?
 La limitul a puterii, greutatea lui e mult prea mare pentru
 mine.
 Cum te simti aici?
 Mă simt mult mai bine.
 Ai un mesaj pentru cineva?
 Un mesaj pentru el că-l iubesc
 și un mesaj pentru ea că nu-i pasă și e nefăsătoare.
 Constelația începe să se echilibreze.
 Ori o lasam asa, daca ti-a adus claritate,
 ori, daca vrei putem sa mai aducem pe cineva,
 tu decizi.
 Dar nu forta lucrurile, poti sa le lasi asa cum sunt.
 Vrei sa le lasam asa momentan?
 Să mai facem un ultimul.
 Ok.
 Putem schimba locurile în constelație.
 Cum e aici?
 Aici e mai bine. M-am liniștit.
 Cum te simți aici?
 Bine. Alătura de familie.
 Cum te simți?
 Liniștit.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Bine.
 Cum te simti?
 Linistit.
 Ce simti aici?
 Bine.
 Poate fi si mai bine.
 Cum te simti?
 Vreau sa-i dau sotiului spre jen pe familiei.
 Cum te simti?
 Doar in trotincila normale de familia.
 Cum te simti?
 în siguranță.
 Cum te simți?
 Mă simt mai bine.
 Cum te simți?
 Vă iubeți pe toți.
 Declar închisă această constelație.
 O să rog toți participanții
 să veniți aici să faceți un cerc
 ținându-vă de mâini, să...
 Uite, începem de aici de la Cristian.
 Vă spuneți numele vostru real,
 unul după altul așa.
 Eu sunt Cristian.
 Încă o dată.
 și încă o dată
 Super, suficient, mergeți la locuri
 și o să-l rog pe Ștefan, Ștefan, 3 minute, 5 minute să
 merge afara pe hall
 pentru că eu vreau să fac feedback un pic cu ei, dar explor
atorul nu are voie la acel feedback
 pentru că ar fi prea rațional pentru el
 și trebuie să-l lăsăm să-și continue procesul emoțional.
 Ok?
 Și o să vină unul din colegii mei din echipă să te cheme im
ediat ce terminăm, Ștefan.
 Bun.
 Cum am fost?
 Și vreau să-i întreb dacă sunteți de acord
 prima dată pe participanți, pe cei care au intrat în roluri
.
 Ok?
 Da, cine a fost Stefan prima data?
 Unde esti? Da.
 Cum a fost pentru tine?
 Marge?
 Ce sa zic? Foarte misto, de cand am vazut pe Stefan ca se g
andeste, am stiut ca o sa faca disociata, am stiut ca o sa
 ma aleaga pe mine,
 am stiut ca o sa vina Alex ca si Unchi.
 Ahead of time.
 In rest, superb, am mai facut constelatii,
 Poate să fie foarte provocatoare, aleighidat, foarte mișto.
 În sensul că nu mă simt încărcat și nu mă simt stors și nu
 mă simt pătrunț de o energie nepotrivită.
 Am jucat rolul, am ieșit.
 A fost.
 Atât, dacă ai întrebări.
 Nu, nu, nu. Nu o să am întrebări.
 Mi-a interesează experiența voastră.
 Fac comentarii după aceea, dar prima dată vreau să vă aud
 pe voi.
 Al cineva? Cine a mai participat?
 Amelia, acolo în față, de microfonul.
 A fost interesant, am mai participat la Constelații, a fost
 foarte interesant modul cum am simțit intrarea fiecărui
 participant la Constelație,
 cum se schimba emoția de fiecare dată când mai intra cineva
, cum se schimba în momentul în care ne schimbăm locurile.
 A apărut un proces foarte firesc.
 Ce a fost foarte interesant din perspectiva Ameliei, mă rog
, mama din Constelația,
 nu a interacționat cu Ștefan, decât foarte la finalul Const
elației a apărut primele interacțiuni.
 Am simțit să...
 Am simțit nevoia să stea la distanță, pentru că e ceva ac
olo care așa creează situația,
 doar rezolvarea finală a fost o apropiere.
 Nevoia există, așa cum am simțit-o eu, dar...
 Dar nu puteai să te apropi.
 Până am avut sprijinul tatălui, nu.
 N-am putut.
 Da, da.
 E o reținere, e ceva acolo...
 Gândiți-vă când face o rețetă de mâncare.
 Și uneori pui niște condimente, dar ca să potențeze un anum
it gust,
 trebuie să pui un condiment care apare să nu are nicio legă
tură.
 că atunci când pui vin într-o mâncare în care ai pus ciuper
ci,
 vinul ăla are rolul de a intensifica gustul ciupercilor.
 Nu să simți gustul de vin, ci să amplifice gustul ciupercil
or.
 Și atunci, prezența unei alte persoane în apropiere de un
 personaj
 ajută personajul ăla ca să intre în relație cu un alt
 personaj.
 Deci e un mix din acesta care se întâmplă în constelație.
 Ștefan stătea acolo și îi dedusără lacrimile când a văzut.
 Nu știu dacă l-ați văzut de acolo, eu m-am apropiat de el,
 avea ochii plini de lacrimi,
 dar doar în momentul în care s-a așezat constelația într-o
 anumită formă.
 Până în momentul ăla, el era foarte rupt de constelație,
 se uita la constelația, dar parcă ca să o țină la distanță.
 Ceva s-a topit în momentul în care s-au reașezat spre final
 lucrurile.
 Ok? Bun? Altcineva?
 Și ai văzut că inclusiv personajul Ștefan s-a dus foarte la
 distanță de restul întregului Constelaților.
 Îți îmi mintești când te-ai dus acolo Ștefan, când te-ai
 dus în capătul ăla,
 eu nici n-am mai venit la tine.
 De ce nu m-am dus la el? Ca sa nu recompensez faptul ca se
 duce la distanta de grup.
 Si atunci, la urmatoarea miscare, a venit inapoi.
 Si atunci m-am dus la el si l-am intrebat, cum te simti,
 cum esti, ce vrei sa transmiti.
 Ok? Bon? Alcuneva? Te rog?
 Tata, am fost. Am fost.
 Deci jumate din personaje, mama, Stefan, bunica, erau perso
ane care le-as fi aleșo pentru mine,
 care am interacționat de-a lungul master-ului și așa, care
 mi-au trezit inconstant diverse.
 Eu mi-am jucat viața mea acolo.
 Da, ați sesizat? La un moment dat era foarte intens pentru
 tine.
 Era povestea mea, da.
 foarte intens, emoțional, cum era mulți, inclusiv mulți din
 sală, care n-au jucat
 și au trăit propria poveste, dacă ați observat.
 Da.
 Și fiecare dintre voi și-a făcut propria aranjare a proprii
 constelații în timpul ăsta, da.
 Da.
 Ok, mersi. Altcineva?
 Și am știut în momentul în care a venit să mă aleagă,
 Efectiv mintea mea a spus, acum e rândul tău să te duci ac
olo
 și a început să-mi bată foarte tare inima, ca și când eram
 bolnavă de inima.
 Și când m-am așezat acolo, mă simțeam ca un om care are
 probleme cu inima, efectiv.
 După care îmi ieșau cuvinte din dură pe care mă surprindeam
 că le spun.
 Pur și simplu...
 Da, foarte bine. Super.
 Da, si pentru mine e a doua experienta in constelatii.
 Am stiut si eu ca lipseste cineva si am stiut cine lipseste
, dar nu am de gand sa spun.
 Nu e treaba mea.
 Dar am stiut, am simtit...
 Oricum, să știți că a fost o constelație foarte problematic
ă, foarte încărcată cu traumă.
 Deci nu a fost o constelație ușoară. Nu știu cum ați simțit
-o voi, dar a fost una dintre cele mai dificile constelații.
 De Wazolot of Shed.
 Da, deci a fost multă traumă în constelația asta.
 Bunica care nu simțea, nu se apropia, nu putea să se aprop
ie de grup.
 Când te apropiai, te simțeai tensiune, doar când erai la
 distanță, te simțeai liniștită.
 Da, când eram la distanță, ati simțat...
 Când erai la distanță, erai liniște, când erai aproape...
 Da, simțeam tensiunea care era acolo, dar simțeam nevoie să
 stau detașată.
 Da, să stai la distanță, da.
 Dar bea vorbeai, deci erau niște...
 Da.
 Da.
 Da.
 Știi?
 Deci eu am avut o manifestare fizică foarte puternică, m-a
 strâns ceva,
 de genul, nu știu, frânghe, ceva,
 deci la un moment dat am simțit că nu mai stă acolo,
 după care am revenit
 doar pe Luiza și pe Alex i-am simțit.
 Când am început să-i simt, a fost și din poveste mea.
 Cumva.
 Frânghia ce ai simți tot tu ca frânghie,
 e foarte posibil, de exemplu, să fie fost un moment de abuz
ă în care cineva i-a pus mâna în gât.
 L-a prins de gât.
 Sub inconscientul lui, a citit din inconscientul colectiv
 ceva ce a trăit acel personaj, bunicul, nu mai știu, pe lin
ie maternă.
 Pe linie maternă, da.
 Dar în rest, eram foarte distanțat, așa, nu îi simțeam pe
 ceva.
 Da, da. Ok.
 Bun? Da?
 Mă vreau să spun că am simțit enorm de mult, am simțit îng
enunchi, mi se tăiau picioarele,
 când am simțit trauma și greutatea.
 Tensiunea lui prin care a trecut.
 Da, enorm. Deci, n-am...
 Așa e, așa am perceput și eu că a fost...
 Personajul lui a fost un munte de trauma.
 Da.
 Și bunica care stătea la distanță, stătea la distanță că nu
 făcea față traumei respectivului bunic.
 Da.
 Foarte interesant.
 Da, eu când am văzut că Ștefan va fi exploratorul, am știut
 că voi fi fratele lui, până aintre să mă aleagă.
 personajul care l-am avut, a avut în permanență percepția
 că are un fel de rol de pacificator și trebuie să-i aducă
 pe toți cumva împreună, asta a fost percepția mea.
 Și a fost un moment în Constelație în care ai venit și m-ai
 întrebat cum mă simt și urmă ai plecat și gândul meu era,
 stai puțin rână-napoi, că am un mesaj pentru Ștefan, vreau
 să-i spună să meargă lângă părinți și la următoarea schimb
area de locuri Ștefan s-a dus lângă părinți.
 Da, mersi.
 Cum a fost din sala?
 Cum a fost trairea din sala? Cine vrea sa zic?
 Buna, inca de cand ai inceput sa vorbesti de constelatii,
 am inceput sa mi se moaie picioarele, am venit din pauza,
 am intrat aici, mi s-a facut efectiv rau.
 Am ieșit, am intrat din nou, apoi mi-am luat geanta și am
 plecat și am venit din nou.
 A fost o tensiune foarte mare. Deci am simțit efectiv în
 corp acea tensiune și acea o stare de rău.
 Starea de calm a venit în momentul când a intrat bunica din
 partea tatălui.
 Deci atunci a fost o relaxare și pentru mine. În sfârșit.
 Am început chiar să zâmbesc, am observat pe mine.
 Da, poate e ceva acolo din foarte bunicii, paterne.
 Eu încă nu mă simt bine.
 Mi se taie niște cercuri la genunchi, la mâini.
 Lasă-le acolo să-și facă treaba.
 Ești în proprietă a constelației, e foarte bine.
 Eu am simțit că sunt un al doilea Ștefan.
 Deci, că ți-ai făcut constelația ta.
 Altfel, n-ai fi simțit nimic.
 Ok.
 Foarte ok.
 Dar nu încă nu e bine.
 Ești în proprietă a constelației, e foarte bine.
 Eu am simțit că sunt un al doilea Ștefan.
 Foarte ok.
 Dar nu îmi cer explicații noastre, ca nu le am.
 Nu știu ce înseamnă, ce nu știu, ce.
 Nu mă pricep la așa ceva.
 Vreau doar să-mi fie ok.
 Că mă simt stoarsă de asta.
 Da.
 Când ne simțim lipsiț de energie, este pentru că am consum
at energie
 ca să reconstruim niște circuite din ăstea care poate ne d
uc mai departe.
 Da.
 Ok, mă stiu.
 Cum a fost la tine? A un moment dat a fost foarte intensă
 emoția.
 Cum a fost?
 Am plâns, că obicei nu plâng.
 la Cristi, când a zis că nu mai are...
 Am vrut să zic bunicii, păi da, ajută-l,
 comul nu mai are aia.
 De fapt, eu am doua persoane din familia mea care sunt s-o-
nspundurat.
 Si l-am simtit pe el.
 Vreau sa ma ridic sa iau...
 Cum a fost pentru tine Constalatia atunci?
 Vream sa intru si eu.
 Erai intrat deja.
 fiecare era în constelația lui.
 Cum te simți la final?
 Bine. Mai am fiori.
 La un moment dat mă ardea capul,
 că simțeam că trebuie o găleată de apă peste.
 Dar a fost ok.
 Foarte bine. Da.
 Mersi.
 Da.
 Eu am vrut să te ascult pe tine pe structură.
 Și mi-am notat întru mea pe telefon.
 Am și lucrat cu Ștefan unul la unul și atunci n-am vrut să
 fiu parte din.
 Și la un dat n-am mai putut să-mi țin ochii de schimb.
 Și m-am utins acolo. Nu mai puteam să dau cu ochii de sch
imb.
 Deși te ascultam pe tine și îmi notam toate cuvintele, to
ate schimburile,
 a fost ceva foarte, foarte intens.
 Asta a fost pentru că chiar s-au prelucrat multe,
 deci fiecare etapa constelației a fost o etapă de viață
 foarte distinctă.
 A fost atât de mari diferențe între fiecare mișcare a const
elațiilor,
 că parca era salt peste cinci ani.
 Așa erau de diferite fazele în care erau oamenii.
 Singurul element care a rămas constant, a rămas bunica.
 Acolo a rămas destul de constantă, și ca zonă, și ca emoție
.
 A rămas destul de constantă.
 Dar celelalte s-au mutat dintr-un centru de greutate, într-
altul, foarte mult.
 De ce? Mi s-au deschis ochii. Am deschis ochii.
 Când am auzit prima dată, sunt liniștit, sunt mai ok, at
unci am deschis ochii.
 Da.
 Da? Te rog?
 Bun, putem imediat sa-l chemam si pe Ștefan Înontru
 ca sa facem un feedback pe tehnică, cum am lucrat.
 Aia va intereseaza pe toți.
 Tată, te iubesc, mi-au dat lacrimi și acum.
 Și tată-l
 seamănă foarte mult și fizic, dar și energetic cu tată-l.
 Da.
 De asta vă zicem că fiecare vă proiectați
 propria constelație în diverse personaje,
 sau în zone de constelație, sau în mișcări de constelație,
 deci, acum, are impact asupra mea.
 Faptul că v-a luat somnul, faptul că ați început la un
 moment dat,
 nu mai puteai, căscai, toate astea sunt normale
 într-un proces în care apar schimbări.
 Inclusiv reacțiile astea de somatizare,
 că tremuri, că nu știu ce,
 sunt normale într-un asemenea proces.
 Pot să apară dureri de cap.
 Am avut de multe ori oameni care au zis, zice,
 băi, îmi venia să vomit, aveam o senzatie de greață, de vom
ă,
 vezi cum trebuia să scot din mine ceva,
 să dau ceva afară.
 Și nu făcea altceva decât să se uite la Constelația.
 Deci nu era ca și când era explorator sau participant.
 Iar cei care ați fost în sală,
 În următoarea perioadă o să vedeți efecte în propria voastr
ă viață.
 Chiar dacă n-ai participat sau chiar dacă n-ai fost explor
ator.
 Chiamă-ne, te rog.
 Da, te rog.
 Da, poate să vină.
 Am avut acum un flash, că atunci când m-a luat de mână...
 Coscra, așa am făcut eu cu mama când s-a separat de tata și
 m-am dus.
 Unde era ea? Am luat-vă de mână și am adus-o lângă tata.
 Super.
 Mățumesc.
 Brav.
 Da.
 Prumoase conștientizări.
 Conștientizările care ne schimbă de obicei sunt cu lacrimi.
 Deci, e normal să fie așa.
 Acum, mulțumim, Ștefan, super rolul tău de explorator.
 Foarte intens, foarte profund.
 Nu o să te întrebăm nimic.
 rugămintea este să nu vorbești cu nimeni despre constelația
 ta
 pentru a nu o aduce la nivelul înțelegerii.
 Vorbind despre ea, chiar și într-o pauză,
 hai să vezi cum a fost, o te întreabă, cum a fost, cum te-
ai trăit,
 se potrivește, ce-ai văzut, cum...
 Toate chestele astea ar aduce în plan rațional constelația,
 spunând, stai un pic, aia se potrivește, aia nu se potriveș
te,
 chestia asta bloquează procesul transformațional.
 aducând în planul rațional, în planul conștientului, în
 planul înțelegirii procesul, am blocat puterea lui de
 transformare.
 Retineți această regulă, ce înțeleg, nu mă transformă.
 Ca să existe putere de transformare, trebuie să rămână în a
 nu înțelege acel lucru.
 Când am înțeles, am blocat procesul transformațional.
 pentru că adevărata noastră putere și partea mare din noi
 este în zona de neînțeles,
 în zona pe care nu o să înțelegem niciodată.
 Zona aia mică, cât un vârf de ac, de capacitate de înțeleg
ere,
 scuzați-mă, dar e frecție la piciorul de lemn în transform
area noastră.
 Hai să vedem ce am făcut. Ce ați observat că am făcut?
 Pe ce aveți întrebări? De ce am făcut așa?
 Te rog.
 Haideți să vedem întreabă.
 Nauziți-m?
 În fiecare scenariu, în fiecare etapă, s-au creat tensiuni,
 inevitabil.
 Și practic au făcut niște release-uri și niște comunicări
 cumva între noi,
 care după aia ne-au aștelărat această continu repoziționare
.
 Totuși mi s-a parut interesant ordinea în care ai făcut-o,
 presupund că a fost o chestie subtilă, nici la tine nu e
 conștientă,
 mă imaginez, habarnam, tu să ne spui,
 dar jocul pe care la rândul tău l-ai avut împreună cu noi,
 aia mi s-a parut o chestie mișto.
 Vă zic ce era conștient și ce nu era conștient.
 Conștient era așa.
 Dacă, de exemplu, un personaj, personajul A, îl întreb,
 cum te simți? Ai un mesaj?
 Da, am un mesaj pentru X.
 Și îmi zice pentru cine?
 Următoarea persoană, chiar dacă aș fi vrut să mă duc la ace
a persoană, schimb.
 Nu mă duc la acea persoană, de ce?
 Pentru ca să nu creez un dialog
 între cele două.
 Scopul nu este...
 Dar stai că-ți explic eu, dar stai că-ți zic eu de ce a sim
țit, știi?
 Să nu apare ideea
 că ar începe un...
 că eu sunt purtător de...
 Da zi tu, da zi tu, da zi tu, știi?
 Și atunci...
 Te întrebi pe tine și tu zici, da, vreau să-i spun lui B să
-i transmit un mesaj.
 Chiar dacă eu aș fi vrut să mă duc la B, schimb și mă duc
 în altă parte.
 Dacă e ultima persoana aia, nu mă mai duc deloc.
 I-l zic, schimbați rolurile. Doar ca să nu dau senzația că
 acum vreau să văd și replica.
 Știi? Bă, hai să văd ce zice ăla la ce ți-a zis celălalt.
 pentru că ce ar face asta? Ar duce într-un plan rațional to
ată povestea.
 De aia, când începeai să spui, dacă treceai de 5 cuvinte, î
ți lua microfonul și plecam.
 Și tu continuai să zici...
 Și îți venia să mai zici ceva, dar nu mai aveai microfon.
 Cu cât vorbești mai mult, cu atât intervine mintea rațional
ă.
 Eu vreau un cuvânt.
 Nici un cuvânt îmi e mai bine decât multe cuvinte.
 Când sunt multe cuvinte, tendința este să devii rațional în
 a explica.
 De-aia nu-ți lăsam.
 Ați observat că le-am luat microfonul în timp ce vorbeau?
 Adică cât de nepoliticos eram?
 Oamenii vorbeau și la jumătatea propoziție le-am luat micro
fonul.
 Ăsta era scopul.
 Să nu-i las să devină gânditori, raționali,
 pentru că ar fi ieșit din transă,
 s-ar fi deconectat de la inconscientul colectiv.
 Înțelegeți?
 Dacă eu încep să-ți explic,
 știi, aș vrea să-ți transmit că...
 Deja am ieșit din transă, am ieșit din inconscient,
 din conectarea respectivă.
 De-aia, constelațiile directive
 îți țin mintea foarte lucidă.
 Că tu trebuie să înțelegi comanda, trebuie să înțelegi dire
cția.
 Ăla zice, fă asta, zice facilitatorul.
 Stai un pic, să referia la asta, hai să analizez,
 până când ai analizat tu tot, ai ieșit complet, ai rupt de
 informația din inconstient.
 Altceva, ce am mai făcut, cum am făcut,
 ce ați mai observat, ce întrebări aveți.
 Mi-ai mai ușor așa că poate voi aseziza mai multe lucruri
 pe care, altfel, eu poate le-aș sări pe stele, să vile.
 Ce am observat eu e că niciodată n-ai trecut prin fața cu
iva.
 Bravo, da?
 Totdeauna am acolit prin spatele oamenilor, ca să nu fiu ac
olo.
 Să fiu cât mai prezent. Când ținea microfonul, dacă ați
 observat, nu stăteam în fața lor zi,
 ci stăteam aici și nici măcar nu mă uitam la ei, mă uitam
 în jos.
 Minimul de influență, dacă aș fi putut să fiu invizibil,
 era ideal.
 Înțelegeți? Deci pun microfonul în așa fel încât să nu mă
 vadă nimeni, să fiu cât mai absent de acolo.
 Nu mă uitam la ei, nu am ținut minte cine sunt, cum sunt.
 După aia, ai văzut că la început am întrebat doar cine ești
, știi cine ești, cine ești, știi cine ești, știi cine ești.
 Și după aia din când în când mai reluăm aceeași întrebare.
 Cu cât sunt mai mulți în constălație, cu atât reiau întreb
area cine ești.
 Pentru ca să ancorez cine sunt, să știe ei cine sunt, nu ce
ilalți.
 Ok?
 După aia punea întrebarea, cum te simți?
 Asta era întrebarea de basă, cum te simți.
 Scopul care e?
 Dacă tu vii lângă mine și eu am o reacție față de tine,
 Mă voi muta un pas în coace.
 Da, dar aici e altcineva.
 Și nu-mi place nici de acea persoană.
 Ăla vine spre mine, aici e altcineva care îmi place.
 Ce fac? Mă mut în coace.
 La un moment dat ați văzut că trebuia să schimb poziția.
 Mă întorc cu spatele ca să mă simt bine.
 Cât de mult trebuia să caut poziția.
 Nu e aici. Aici e bine? Nu, nici aici nu e bine.
 Da, e un pic mai bine aici decat acolo, si stau aici, in c
azul asta.
 Bun, da?
 Aceasta se numeste constelatie sistemica sau nondirectiva.
 Alea familiale sunt directive sau semidirective,
 si ca regula alea, totdeauna o aduc pe mama in constelatie.
 Aici nu e chestia asta. Dacă vrea o aduce, dacă nu, nu.
 Dar cele familiale de obicei sunt directive și o aduc pe
 mama.
 Cam asta ar fi un element diferit.
 Sunt multe alte tipuri, dar se încadrează în mare ca
 directive și non-directive.
 Și de acolo sunt multe variante. De exemplu, am construit o
 constelație în care
 nu aduc personajul Unchiu, ci aduc arhetipul reprezentat de
 Unchiul meu.
 Dacă el era războinic, aduc războinicul ca și personaj.
 Nu vorbesc cu Unchiu, vorbesc cu războinicul, vorbesc cu v
indecătorul, vorbesc cu nebunul, vorbesc cu copilul.
 Înțelegeți? Deci, personajul din constelație devin arhetip
urile, nu oameni.
 Alt tip de constelații.
 Da.
 Doar o întrebare. În momentul în care Ștefan venise pe aici
 și dădea să intre și el și l-a împins în spate.
 El era deja în Constelația.
 Și ce se întâmpla dacă mai intra o dată și fizic de la Eda
 la o parte?
 Nimic, doar că nu e ok să intre, pentru că el ar fi dublat
 propria prezență, ceea ce nu este în noi această dublare.
 Și când el a zis că sunt și nu sunt personajul, că la un
 moment dat
 Stefan a zis, eu simt că nu sunt.
 Și tu ai luat microfoanul atât de mult.
 Asta este o trăsătură pe care el o folosește în propria lui
 viață,
 de a se deconecta de o anumită identitate și își pune o mas
că să joace o altă identitate.
 Când decidai să întreb pe personaje dacă au un messaj să
 transmeti?
 Când aveam chef.
 Deci la Constelații bazați-vă pe această...
 Îmi vine să-i întreb? Îi întreb.
 Nu îmi vine să-i întreb? Nu îi întreb.
 Ok? Da?
 Cât de mare este diferența ca și intensitate dintre asocia
 și disociat?
 Nu e diferența din punctul ăsta de vedere.
 La disociat trăiești la fel de intens și la efectul e ident
ic.
 E pur și simplu o diferență, o alegere personală.
 Aștept atât tot.
 Mersi mult.
 Deci nu e una recomandată pentru cealalt.
 Recomandarea mea e să faci asociată doar ca să vedeți voi
 că personajul și exploratorul e același lucru acolo.
 Dar a fost foarte bine, mi s-a părut, că a ales să trăiască
 constelația disociată, ca să vedeți constelația disociată.
 Asta e tot.
 Da.
 Cine? Unde e?
 Da.
 Când persoanele vorbeau între ele și tu le scurtai din disc
urs, avea relevanță ce spuneau?
 Chiar dacă era un stare aia de...
 Nu, mai degrabă lungimea mesajului.
 Ce e important aici este să nu lași persoanele să vorbească
 între ele, ci să zică ție.
 Adică ideal, puteam să fac asta, n-am insistat, să-i zic,
 întoarce-te cu fața la mine și zi-mi ce vrei să-i spui lui.
 Ai un mesaj pentru cineva, zi-mi-l mie mesajul.
 Că celălalt îl aude, dar nu îți-l arunc direct.
 Pentru că uneori apar situații în care personajul zice,
 cred că au fost ceva, simt furie.
 Și atunci, dacă venea mesaj de cea, am un mesaj pentru tine
, simt furie pentru tine.
 E prea dur, așa, dacă îmi zice mie, am un mesaj pentru
 personajul cu tare, simt furie față de personajul cu tare.
 E un pic mai diminuat mesajul.
 De-aia se dă prin facilitator mesajele.
 Exact.
 Da, da, da.
 Am văzut, dar vreau să încheiem, o să facem pauza un pic
 mai târziu.
 Da.
 Da?
 Ai spus că e recomandat să încep cu cinci-șase reprezentan
ți în Constelația
 și mai adaugi persoane în funcție de vreo regulă sau e
 efectiv feeling slash?
 La un moment dat am senzația ca facilitator, am senzația că
 există goluri în sală,
 în spațiu, pe care nimeni nu vrea să le umple.
 Nă înseamnă că de acolo lipsește cineva și exploratorul înc
ă nu a adus un persoanj.
 La un moment dat a fost foarte interesant aici, când a ven
it Ștefan,
 Ștefan, dacă ți-amintesc, a zis că aici lipsește cineva.
 După aia a adus pe cineva și spațiile respectiv au început
 să se umple acolo.
 Adică tot veni cineva, se punea, pleca, venea cineva.
 Până atunci rămasă-se un spațiu gol acolo.
 Ok?
 Dacă alegi să joci asociat,
 mă întreb dacă nu cumva pui
 ai acces la inconstient din interior tău și nu al altuia
 și ai posibilitatea să ajungi în altă parte cu Constelația.
 Nu știu la ce te referi.
 Că una e să pui pe altul care accesează inconscientul,
 inclusiv al meu, probabil, și alta e să fiu eu.
 Nu e nicio diferență. Când ești acolo, se întâmplă exact la
 fel și dacă stai pe scaun și dacă ești...
 Mă gândesc la ceea ce simt față de personajele care eu le-
am adus.
 Nu, nu, e la fel. Din afară vei simți același lucru.
 Deci am făcut, de-a lungul timpului, exploratorul era diso
ciat, plângea de nu se poate.
 Alt explorator disociat nu a mișcat nimic emoțional.
 Nu e o regulă de intensitate, cum vă zicem, e la fel.
 Da, și mă mai întrebam când s-a încheiat, când s-au luat de
 mâini că am părea că se termină,
 că s-a întâmplat ce trebuie să se întâmple.
 Când s-au luat de mâini, a fost o întâmplare acestei const
elații.
 Nu este o regulă.
 Adică putea să nu se ia de mâini, să nu se atingă personaj
ul.
 Nu era o regulă.
 Închid constelația când au trecut, să zicem, două ore.
 Deci asta e o regulă.
 Indiferent că nu s-au rezolvat lucrurile, după două ore o
 cam închid.
 Sau închid constelația când nu se mai mișcă.
 Că oamenii, gândiște-te, de ce simțeai, voi care ati jucat
 în Constelația,
 de ce simțeai nevoia să te miști din locul în care stăteai?
 Că nu te simțeai confortabil în locul ăla, era cineva lângă
 tine, era într-un loc,
 știi, la unchiul din partea mamei s-a văzut foarte clar, câ
nd era aici,
 când am zis, puteți să vă mișcați, a plecat cu viteză până
 acolo.
 Pentru că nu mai vrea să stea în locul ăla.
 Când ai ajuns în alt loc, ai zis, aici mă simt bine.
 Uneori și o jumătate de pas dacă faci, pentru că s-a depărt
at altcineva de locul tău,
 brust te simți bine acolo, altădată nici nu trebuie să faci
 niciun pas.
 A făcut altcineva pasul, s-a apropiat de tine sau s-a depă
rtat altcineva de tine
 și brust te simți confortabil în locul ăla.
 La un moment dat, sunt atâtea combinații de locuri
 încât, într-o anumită combinație, toată lumea se simte bine
.
 Când s-a întâmplat asta, când eu zic, și acum puteți să vă
 mișcați, nimeni nu prea mai are chef să se miște.
 Se mișcă din politetii, că le-am cerut eu și îi văd cum fac
.
 Mama mia, cât ți-ai mișcat!
 Înțelegeți? Deci cam asta văzi la finalul unei constelații.
 Dar nu poți dacă nu te miști. Dacă lucrurile nu s-așezate,
 voi ați văzut care ați jucat.
 Nu poți să stai în locul ăla.
 Îți vine să pleci până... și nici să nu zic eu.
 Puteți să vă mișcați și tot îți vine să pleci.
 Dar be aștepe... bă, dar nu mai zici odată să ne mișcăm.
 Că nu-ți place să stai acolo.
 Te-ai mișcat brusc aici și îți place.
 Și zici ok, de aici nu mă mai mut.
 Nu, nu are voie. Oamenii se mișcă doar când eu zic
 acum puteți să schimbați locul în Constelație.
 Pentru că eu trebuie să trec pe la ei dacă vreau.
 Ați văzut că nu m-am dus de fiecare dată la toți?
 Ați văzut că când sunt puțini în Constelație,
 mai este o regulă pe care vă o dau,
 când sunt puțini în Constelație,
 să zicem că aici e o persoană, acolo e o persoană, acolo e
 o persoană.
 Ce am făcut la început de tot? Erau încă puțini.
 Am făcut microfonul...
 Te așteptai să mă duc la asta și să-l întreb?
 Treceam de el și mă duceam la cel de aici.
 Deși eu veniam de acolo, puteam să trec rapid de acolo aici
.
 Am făcut toată sala ca să ajung la o persoană... sau altă
 dată plec de acolo și acolo e cineva.
 Plec de acolo, fac toată sala,
 Merg...ajung de unde am plecat si atunci zic, cine esti,
 cum te simti.
 Dar eu eram acolo, langa el, cand am pornit. De ce?
 Ca are nevoie de timp sa intre in starea aceea, iar daca eu
 fac foarte repede, cine esti, cum te simti, ce mesaj ai de
 transis, 3-4 oameni,
 se grăbesc lucrurile atât de mult,
 Constelația are, ai senzația că e o mișcare atât de dinamic
ă
 încât nu bagă transă în oameni.
 De exemplu, pe mine, eu mă uit în sală.
 Au început oamenii să le fie greu, să o bosească, să se sim
t adormit.
 Înseamnă că lucrurile se mișcă cum trebuie.
 Dacă vă văd în sală că sunteți foarte trei și foarte atenți
,
 zic, trebuie să mă incetinesc ritmul că nu e sala în transă
.
 Înțelegeți? Pentru că totul e un uniform, un întreg.
 Zic, mă mișc pe-are repede, vorbesc prea tare, ce am făcut?
 I-am trezit, ei trebuie să caște, să fie obosiți.
 Atunci, da bea, lucrurile sunt în zona potrivită.
 Nu e film de acțiune!
 Ai senzația de somnolență.
 Atunci suntem unde trebuie.
 Deci nu mă interesează să fac comedie, stand-up, pentru că
 știu că atunci nu ești în subconștient, nu ești în transă.
 Ați zisat că vă era greu...
 De exemplu, un indicator cheie este tendința aia de a căsca
.
 Și o abții din politetii, dar nu mai poți, îți vine să caș
te.
 Ăla e momentul în care știu că lucrurile încep să se rez
olve.
 Da. Ziceți. Care vrei tu? Omul cu microfonul decide.
 Așa. Marius, uite, de exemplu, mi era somn, căscam, și acum
, așa, dormi cu atât drag,
 în același timp aveam feeling-ul ăla că am făcut-o foarte
 atent, așa cumva,
 Cândva parca ma uitam la o piesa de teatru, dar nu pot sa
 spun ca am simti durere, ca mi-au dat lacrimile, ca m-a sar
getat in cap si in urechea dreapta.
 Asta vreoi ai?
 Nu, nu te-a vrut ca...
 Ma incep facem una din aia directiva si plange toata lumea.
 Nu?
 Mă gândam, nu am fost implicată, nu am reușit să intru și
 eu în Constelanție.
 Și mă oftic am stat pe tușă.
 Zic și eu, nu știu. Înțelegeți ce vreau să zic?
 Da.
 Da, eu zic să mai facem.
 Asta-i de fapt.
 Repet ce am zis deja de la început, da?
 Cu cât e mai spectaculoasă, cu atât e mai puțin eficientă.
 cu atât îți captează atenția și zici,
 mama, ce fain, ce interesant,
 cu atât efectele sunt mai mici.
 Pentru cine este spectaculoasă,
 pentru cu ea trage atenția,
 minții conștiente care îi avidă de noutate.
 Gândește-te că mintia noastră,
 conștientul nostru,
 ala mic, minuscul, furnicuța aia,
 se hrănește cu noutate.
 Ea nu vrea schimbări, nu vrea altceva.
 Când îți place,
 Când zici, uau, cât de mult mi-a plăcut, e doar noutate.
 Asta e tot. Dar aia nu înseamnă valoare. Înseamnă doar
 divertisment.
 Asta înseamnă înțelegerea.
 Eu ce fac? Când predau un curs, eu combin două elemente.
 Cel de înțelegere cu cel de neînțelegere.
 Dacă vei aș da cursul în așa fel încât totul să fie penț
eles, ar fi mică valoarea.
 Dacă vei aș da cursul astfel încât totul să fie o transă,
 valoarea ar fi maximă,
 dar capacitatea voastră de a sta, de a fi aici, ar fi minim
ă.
 Și atunci combini cele două astfel încât să creezi
 sentimentul,
 să zici, bă, ce mi-a plăcut, ce a predat Marius,
 alea sunt punctele cele mai puțin valoroase din ce ți-am
 predat.
 Înțelegeți? Când ți-e ții place și zici, bă, mi-a plăcut la
 nebunie, deci ce-a zis Marius a fost super fain.
 Tu ai impresia că pentru alea ai venit, că alea au fost val
oroase, ele au fost cele mai puțini valoroase.
 Lucrurile pe care nu le-ai înțeles, lucrurile care ți-au
 dat seinzația de confuzie, care te-au plictisit, alea sunt
 valoroase pentru tine.
 Eu ți-le dau și unele și altele. Le maschez pe alea care te
 plictisesc și care știu eu că-s valoroasă, cu un pic de am
balaj în care tu zici, wow, ce tare e asta!
 Pe mine, nu aia mă interesează. Că schimbarea nu-ți vine
 din acele lucruri, îți vine din alea pe care tu le consider
i plictisitoare azi și peste un an, când ne întâlnim, o să z
ici,
 o să zici, păi ce...
 Chiestie valoroasă a fost lucrul ăla și atunci nu l-am înț
eles.
 Știți replica asta? Atunci nu înțelesesem asta.
 N-am înțeles-o atunci, mi-a trecut pe lângă ureche
 și am avut nevoie de un an de zile ca să îi văd valoarea.
 ai fost mai valoroasa sau mai putin valoroasa din moment ce
 un an de zile uneori iti ia ca sa zici
 n-am inteles atunci, am inteles acum.
 Si sunt lucruri pe care le intelegi pe loc.
 Oarecare sunt mai valoroase? Alea care le-ai inteles pe loc
?
 Pe fie atent, cand ai inteles pe loc un lucru, lucru ca sa
 il intelegi pe loc,
 se mana foarte mult cu ceva ce era deja aproape cunoscut de
 tine.
 Deci că ți-a adus valoare mică în plus.
 O plus valoare mică.
 Lucrul pe care nu l-ai înțeles, nu l-ai înțeles pentru că
 era foarte diferit
 de ceea ce era momentan înțeles pe harta ta mentală.
 De aia nu înțelegi un lucru.
 De aia îți creează senzația de confuzie.
 Și e foarte diferit de ceea ce tu știi.
 Și ai nevoie de timp. De ce?
 Pentru că e mai valoros.
 nu căutați înțelegerea rațională
 decât dacă vreți doar să vă simțiți bine.
 Da, atunci are sens.
 Dar pentru transformare,
 totă psihologia spune că
 nu înțelegerea rațională intelectuală mă transformă,
 ci starea de confuzie e cea de care am nevoie.
 Nașpa, nu?
 Îți dai seama?
 O viață întreagă am fost învățați că e invers.
 Doar că știința zice cu totul altceva.
 Da, exact. Asta este să...
 Gândiți-vă așa, fii atent, gândiți-vă așa.
 Ați auzit de Bandler, da? Fondatorul NLP-ului.
 Am fost la un curs de lui Bandler
 care era doar pentru trainer de NLP.
 Deci era un mic nivel de avansat, să zicem așa.
 Și ne-am strâns din toată lumea, au fost peste 300 de
 trainer de NLP în sală.
 Și intre Bandler și începe să tură el să țină cursul, nu șt
iu ce.
 Și noi eram, băi, cu experiență, adică noi eram
 practitioner-uri, erau trainer de NLP.
 Din Japonia, din Germania, din Olanda, din Itaia, peste tot
.
 Și vine prima pauză.
 Noi ieșim în pauză și începem să vorbim unii cu alții și z
ic,
 băi, tu ții amintești ce-a predat? Nu.
 Dar tu ții amintești? Nu.
 Băi, și amintește cineva ce-a predat? Nu.
 Nu ne aminteam ce ne-a predat.
 Deci ne băgase într-o stare de transă,
 trainer de NLP cu experiență de zeci de ani,
 nu ținu-se minte ce a predat oamă ăla.
 La un nivel atât de profund și cu informații atât de
 complexe,
 încât noi, ca trei, și ne-a zis, zice,
 n-aveți voie cu nicio foaie, n-aveți voie cu niciun pix.
 Deci nu aveți voie să notați nimic.
 Ce țineți minte bine, ce nu e?
 Băi, ne-a băgat niște comens din ăstea hipnotice, că noi
 care ne consideram mari trainer de NLP acolo în sală, nu șt
iam ce-a vorbit cu noi.
 Și cum ziceam, nu eram începători, Fira, nu eram începători
, eram toți avanțați în NLP.
 Deci, era ceva, a fost ceva...
 Și fiecare zicea, că nu avea voie, dacă înregistrai, te dă
dea afara din curs.
 Deci nu era, era...
 Nu aveai voie să scoți agendă că te dădea afara din curs.
 Nu, n-a dat nicio înregistrare, nu e nimic.
 Ia dat la final, un rezumat, ceva.
 Dar fiecare zicea, bă, n-am înțeles eu, dar las că intreb
 pe colegii mei în pauză, știi?
 Nimeni n-a înțeles nimic!
 Nimeni n-a prins nimic!
 Însă a creat niște trăiri interioare foarte intense,
 care au dus în timp să folosim și încet încet să ne recuper
ăm informațiile respective
 după o perioadă.
 Deci încet încet am zis, bă, dar eu de unde știu să fac
 chestia asta?
 Că n-am citit-o niciun.
 Deci, deci, stai că ăsta, asta a predat.
 Înțelegi?
 Bravo!
 Bun, hai să facem o mică pauză.
 Dacă mai aveți întrebări, țineți-le pentru după pauză.
 Bine?
 După pauză, păi 10 minute facem pauză, că după aia vreau să
 facem constelația cu creioanele.
 Ok?
 să facem constelația cu creioanele.
