 Muzica
 Bine ați revenit!
 Modul 4, ziua 1, partea 3 după masa de prânz.
 Să vă fie de bine?
 Mersi si eu.
 Va lasca, va ca aveti treaba pe telefon, sau nu va incurc,
 eu zic.
 Sper ca le dati pe slintios.
 Cum sunteti dupa prima parte a zilei? Va ca v-ati mutat loc
uri, cativa...
 Interesant. Ce va motivat, oare?
 Ce va fi motivat? Nu cu tine vorbesc, stai in niste.
 De câte ori v-am învățat ceva, am mers bine, așa că hai să
 testăm.
 Ok, cool.
 Da, dragă mea Adriana.
 Îți mulțumesc că vrei să împărtășești.
 Adriana vrea să ne împărtășească ceva.
 Cine a zis?
 Mie și-n pauză, dar am zis că e valoros pentru...
 Am oprit-o în mijlocul propoziției, cum mai fac cu unii înt
re voi.
 Și hai zine cu toții că...
 Te rog, dragam.
 Nu e prima dată că mă oprești în mijlocul propoziției.
 Aia zic.
 Aia zic.
 Dacă mă porne să vorbesc, mă mai opresc.
 E bine. La radio e bine.
 Da. Vreau să i-am spus lui Horiac că eu m-am înscris la
 cursul de manxietate.
 Asta nu mi-ai zis, dar mă bucur.
 Am zis, dar nu ai...
 Iartă-vă, nu am zis.
 Mersi.
 Așa și am vrut să văd și orișopurile, să văd ce s-ar trebui
.
 N-am apucat să le văd pe toate, dar la ultimul tot am vrut
 să intru.
 Și nu știam de ce.
 Ca la final ori ia să fac o transă, care pe mine m-a ajutat
 foarte mult.
 Tatăl meu asta m-ai spus-o și aici.
 Am murit în 2024 și eu de atunci să plângă așa cu tot suf
let și să mă eliberez, n-am reușit.
 E, în transa respectivă am plânsă o hote,
 iar după ce s-a terminat, de-a doua zi,
 parca am fost alt om, nu știu ce s-a schimbat în mine, ce s
-a întâmplat,
 și interacțiunea mea cu ceilalți s-a schimbat.
 Ce s-a schimbat, Adriana?
 Oamenii vin, veneau și înainte către mine.
 Dar veneau serioși, cum mă percepeau toată lumea, că sunt,
 Sunt serioasă, dar mai și glumez, eu când m-au văzut danț
ând, m-au întrebat dacă tu dansezi.
 Din când de gând, se mai întâmplă.
 Și acum vin vesel, vin râzând, mi se zâmbeste.
 Și tu cum îi primești?
 Tot așa.
 Ok.
 Și atunci e foarte bine.
 Și apropo de ce mi-ai zis că să caut un psihoterapeut...
 O secundă. Vreau să facem precizarea.
 Mi-a zis că lucrează deja cum psiholog și că psihologul i-a
 zis inclusiv...
 că am nevoie să plâng.
 Și eu am recomandat, iubesc psihologia, știți așa, că de
 asta fac ceea ce fac,
 respect toate meserile care țin legătură cu psihologia, în
 același timp pentru anumite procese cu anumite rezultate.
 Eu, este stecta mea, nu vreau să-și gânesc pe nimeni,
 recomand lucru cu un psihoterapeut, nu cu un psiholog.
 Un psiholog doar prin definiția, dacă mă iar doar de cuvânt
, are niște pregătire diferite decât un psihoterapeut.
 Un psihoterapeut are o specializare, că de-aia e psihotera
peu, nu doar psiholog, care presupune că are niște abilități
 de a gestiona niște procese prin care să te treacă,
 nu doar să vorbeasă cu tine. De-aia recomandarea mea, din
 nou, respect psihologii, dar recomandarea mea este să,
 pentru cei care simt că vreodată nevoie și potriviți moment
ul pentru ei,
 să aleagă un psihoterapeut, pentru că cu un psihoterapeut
 treci prin niște procese
 care te invită la niște
 ehm
 exerciții catartice sau nu, dar care fac niște schimbări în
 noi
 versus un psiholog care cu toată bună voința și cu toată ab
ilitate din nou respect meseria
 de cele multuri doar vorbește
 sau te ajută să vorbești, ceea ce e foarte util
 până la un punct
 De veratele schimbări vin din lucru terapeutic și nu mereu
 vorbitul despre o problemă e terapeutic.
 Uneori e doar vorbim despre problemă și nu se rezolvă.
 Și în pauză stând și când din număr la ce mi-ai spus, mă î
nsă aminte că înainte să fie transa, am fost la psiholog și
 îi povesteam că am găsit un caeta tatălui meu,
 Eu am avut în 2023, în decembrie, un accident de mașină,
 mai nasol.
 Da, știu.
 Și tatăl meu a scris într-un caiet că eu am avut accidentul
 respectiv pentru că am devenit semtrufașă.
 Am vorbit ultima oară despre asta.
 Da, și ala m-a impactat foarte mult.
 Mi-a ducut în minte.
 După ce am spus psihologului, i-am zis, tatăl meu e aici, e
 în cameră cu noi.
 Și mi-a zis, da, unde e? Și i-am arătat.
 Zic, acum s-a așezat pe canapea.
 Spuneți tatălui, dumneavoastră, ce aveți de spus.
 Tu percepeai sau vedeai ce era o reprezentare mentală?
 Percepeam, dar parcă și-l vedeam acolo, în sală, în cameră.
 I-am spus ce aveam de spus, l-am văzut pe toată lumea că a
 lăsat capul în jos,
 nu a plecat de acolo, a stat acolo cu mine, până aproape am
 terminat terapia
 și a plecat.
 Da, deci s-a întâmplat, face și...
 Bravo!
 Da, probabil că toate combinate, uite, a dat să am zis, e
 foarte frumoasă și...
 și cu Laurentiu am mai lucrat ceva,
 și toate s-au combinat foarte frumos, și în aceeași perioad
ă au venit toate.
 Bravo și felicitări pentru atitudine, Vladiana! Bravo, bra
vo!
 Și eu și orice alt ghid putem să vă trecem prin orice fel
 de procese sau exerciții,
 sau să vă facem orice fel de invitație, până în momentul în
 care
 sau o parte din voi decide că și vrea să renunță la ceva ce
 nu îi mai servește,
 nu prea se va schimba nimic.
 Până când din voi sau voi, o parte din voi sau toate părț
ile, nu știu,
 deci, da, măi, asta e, că cam vreau să mai și renunț la ce
 nu mă servește.
 De asta sunt mulți oameni care trec prin 17.000 de cursuri
 de zădăra personală și te întânești cu ei și sunt la fel.
 Maxim un vocabular mai bogat, un pic cu niște scuze noi.
 Pă sinceritate.
 ci de asta unii fac un singur modul, poate, dintr-un curs
 și îi să dă lumea peste cap în sens pozitiv, pentru că at
itudinea lor
 e complet diferită față de schimbarea pe care vor să o facă
 în viața lor.
 Are sens?
 Dar asta nu e o vine.
 Uneori chiar nu suntem pregătiți, pentru că nu e momentul
 potriviți.
 Mai avem nevoie să ne doare.
 Uneori, din păcat, trebuie să vă zic și asta.
 Sau, ca să fiu până la capă, sincer, să dați cu roșii până
 la...
 Uneori durerea face parte de o anumită intensitate și const
anță face parte din strategia noastră de suferință pe care
 trebuie să o confirmăm ca să-mi schimbăm.
 Greșesc?
 Unii oameni au nevoie să sufere de o anumită intensitate pe
 o durată de timp ca să zică, gata, nu mai suport, în loc să
 zică dracului mai repede
 și să anticipeze să nu-mi treacă până toate. Da sau nu?
 Am las și asta aici, nu vreau să... da?
 O lasă aici, faceți voi ce vreți cu ea.
 Altcineva cum voi să apăru prima parte a zilei? Cu ce v-a
 provocat? Să văd în ce direcție mergem.
 Dacă v-a provocat în orice fel de sens, dacă v-a supărat.
 Da, Ștefan?
 Mă ai deschis puțin... Mă ai făcut puțin să mă gândesc la o
 propoziție pe care tu ai menționat în legătură cu trezitul
 dimineața.
 Când treci pe reț, as of recently, mă trezesc din ce în ce
 mai greu dimineața.
 Ok. O boseală. Dacă ești rupt în gură și nu te odihnești ca
 lumea, corpul are tendința să spună, ia mai stai în pic.
 Ia dormi tu bine două săptămâni și îți promit că nu o săteș
ti târziu din ața. Greu.
 Working on it.
 Așa.
 De ce menționezi subiectul ăsta? Pentru că mi-am adus în am
inte de fratele meu care și acum, la 20 de ani,
 poți să vii cu fanfare alângă el la ora 7 din ață, nu se
 trezește.
 Dar la cât se pune la somn?
 12, 1.
 Ok.
 Da, sunt unii oameni care dorm foarte profund, sigur.
 Doarme ca ursu.
 Astea sunt oameni relaxati, admira-i.
 Eu il admir ca nu se poate trezi cand vine un cu fanfara
 langa el,
 adica asa se intampla.
 Stiu.
 Si intradevar, ai zis de faptul ca, bai, cum sa te trezesti
 repede,
 sa-ti imaginesc ca te trezesti, dar la tine de exemplu vine
 cu un disconfort.
 Da.
 Disconfortul in sine nu este o alegere.
 Da.
 Și atitudinea față de desconfort e tot o alegere.
 Și cum faci să simți confort în momentul în care simți, câ
nd vezi lumina...
 Nu trebuie neapărat să simți confort.
 M-am dus la Academiea de Poliție, am dat de 2 ani la rând
 examen pentru Academie.
 Am urât fiecare secundă din pregătire și din primul an și
 din al doilea.
 Și tot am făcut-o.
 Renunțați la mitu că trebuie să-ți placă ceea ce faci
 și trebuie să ajungi să știi că-i dureros, dar să o faci or
icum cu bucă...
 Nu! Urești fiecare fucking moment și accepti că e normal și
 că face parte din viață,
 dar o faci oricum.
 Și dacă vrei să faci...
 Asta e o variantă.
 Da, clar, dar...
 Poate la o dată satur să...
 Băi, nu mai vreau să mai simt desconfort.
 Sigur că da. Leagă-l, strategia mea personală,
 leagă-l de un beneficiu pe termen lung sau de o valoare.
 La mine e valoarea voi.
 Dacă nu aveam valoare pe ce fac, de ce fac și cum fac să
 servez, nu făceam asta, făceam online.
 Că să poate, cred că e.
 Da?
 Leagă de o valoare sau de un beneficiu?
 Personal, disconfortul la care eu, când mă expun, e nevoie
 să mă... și vreau să mă expun,
 când îl aleg, cum zici tu, și totuși nu aș vrea să-l fac,
 dar știu că trebuie,
 leg pe de ce-l fac, unde mă duce, dacă îl fac de suficient
 de multe ori, ce o să obțin?
 Adică mă duc pe target, obiectiv...
 De exemplu, eu când am ieșit din sistemul de stat, asta e
 altă strategie ce zic acum,
 dar v-am mai zis asta, da? Mă bucur sub rând să spun ca să
 o repetăm.
 Mi-a fost foarte greu să fac tot ce am făcut, de la expun
ere în public speaking până la învățat
 Am învățat copywriting, marketing și vânzări până la a ține
 cursuri.
 Nu eram nimeni din medio meu și acum, care mă cunoște.
 Zice, dude, de unde ai venit?
 Tu nu făceai asta, ești prost.
 De colegii mei de facultate.
 Ce vorbești? Mă-i gurule.
 Duh, medială.
 Pentru ei, în imaginea lor, nu aveam nicio treabă cu așa ce
va.
 Mie mi-a fost greu să ajung să fac asta.
 Strategie.
 Ce se întâmplă dacă nu fac asta?
 Și nu e acceptabil.
 Ce se întâmplă dacă nu fac asta?
 Păi apar un desconfort mai mare.
 Sau rămâne,
 că poate e deja,
 un desconfort mai mare.
 Și atunci aia nu e negociabil pentru mine.
 Pentru mine era lipsă de sens,
 apatie,
 senzație că sunt într-un mediu complet nepotrivit
 și că-mi risipez că potențialul viață așa-i timpul.
 Bă, toate astea comparat cu disconfortul,
 de a mă trezi dimineață sau de a nu dormi deloc, un minut,
 după o tură de noapte pentru că am de condus să țin un curs
,
 nu se compara.
 Are sens.
 Și asta e altă strategie.
 Compara disconfortul la care e nevoie să te expui
 ca să obții ceva
 cu un disconfort pe care l-ai învețatat și care probabil nu
 se schimbă,
 dacă nu treci prin asta.
 Are sens? E tot o strategie.
 Sau frica de regret, de care v-am spus eu de-a lungul timp
ului.
 E tot o strategie.
 Și toate astea sunt cadre, sunt frame-uri prin care priveș
te o situație.
 Și uite cum se combină frame-ul cu strategia.
 Frame-ul fiind parte din strategie, cadrul.
 Din ce unghi alec să privesc acum această experiență?
 Brusc ai atât de multe opțiuni.
 nimic din ceea ce ni se întâmplă în viața noastră nu vine
 la pachet cu o semnificație.
 Nimic.
 Totul e semnificabil.
 Adică e potențial ce semnificație ale ce noi să dăm,
 obișnuită, condiționare sau lipsă de alte opțiuni.
 Și aici se oprește creativitatea.
 Eu am de când...acum nu mai fac asta, că am găsit alte
 strategii, dar
 aveam la un moment dat, trebuia să mă trezesc,
 Anul trecut am făcut asta.
 Eram în campanie de lansare, nu mai știu ce faceam.
 Trebuia să scriu texte, să dau feedback pe landing page,
 să nu mai știu ce să fac pentru campanie.
 Să scriu și un mail, în timp ce trebuia la ora nouă să fiu
 în Târgu Mureș în aceeași zi.
 Și multe alte lucruri după ce plecam la Târgu Mureș, că ave
am curs sau examen.
 Era examen, era anul trecut în februarie.
 Mă trezeam la 5, ca să fac ce am de făcut, ca să plec la T
urgmureș, ca să dau examenul, ca să mă întorc de la Turgmure
ș și continui să lucrez până seara la 8.
 Bă, crede-mă, după două săptămâni de programul ăsta, da?
 Nu am înjurat nici o secundă, nici un fel de băgami, așa că
 m-am...
 Pentru că mintea mea, când ajung și acum, fă la fel, când
 ajung la un punct în care mi-e greu, compar
 cu cât de greu ar fi putut să fie dacă nu făceam schimbări
le care voiam eu să le fac în viața mea la un momentul potri
vit.
 Și ghici ce?
 Mi-a duc aminte cum e să urci în rampă, în pantă,
 pe o zonă de deal,
 în timp ce plouă sau e frig sau ninge,
 cu pistol și cu alte chestii pe mine, că așa era echipament
ul,
 despărțit de partea rău, de patrulă,
 în timp ce știam că în zonă sunt 4-6 sau bărbați ascunși în
 boscheți,
 ucrainieni speriați,
 disperați după bani și că asta de aia făceau aia, și noi
 eram doar noi doi.
 Când compar cu asta, știi cum îmi trece o boseală?
 Instant!
 Zero!
 Nu... Nii care o boseală!
 Că mă trezesc și beau o cafea și stau lângă laptop și scriu
?
 Ce vorbești?
 Dar asta pentru că compar cu ceea ce nu s-ar fi schimbat,
 dacă nu făceam ce am ales să fac cu disconfort.
 Ajun la voi!
 Și noi uităm de foarte multe ori
 că răul de care ne plângem
 e mai bine decât răul pe care l-am evitat făcând schimbări.
 Ajun?
 Uităm efectiv, ne dăm idei, zmintea noastră distorționează.
 Bă, ce greu e să... Ia-ți taia-i un pic.
 Dar cum era să nu ai ocazia să fi în rolul în care ești
 acum?
 Sau cum era să n-ai o mână? Doamne fereste.
 Mă duc în toate...
 Și te vezi că mă strece.
 Nu înseamnă că nu-ți e greu
 în anumite conti sau în unui disconfort.
 Înseamnă că,
 aducând un standard corect de comparație,
 se schimbă semnificația.
 Corect?
 Și atunci mă întorc la...
 N-am zis-o eu, nu știu cine a zis-o, dar nu e a mea,
 dar face parte din strategia mea și din mentalitatea mea de
 viață.
 În englez am învățat-o eu.
 Choose your hard.
 că nu-i despre a fi ușor.
 E despre a fi greu, dar să merită.
 Și atunci,
 cine alege
 ce merită? Tu.
 E greu să...
 Ieri am fost la Tg. Mureș, după o săptămână extraordinar de
 grea, cu cinci examene foarte grele,
 ieri a fost al cinci-lea,
 cu lansare cu... ce?
 Dacă a fost ok, ce am făcut? Nu știu, o să aflu.
 Da, sunt ok, da, da, da.
 Am avut... încă n-am.
 N-am! Nu că încă n-am!
 Ce căcăt? Despre ce vorbim?
 Bă, nu, n-am!
 Nu, n-am, nu o să am!
 Am avut examine luni, am avut două într-o zi.
 Luni seara am avut lansare, marți seara am avut lansare.
 Am ambele zile am condus patru reduse în turzi, plus învăț
at, plus gestionare de campanie, plus ale mele, plus...
 Sunt într-un proces în care am început să discuști, să mă
 deschid colaborării pe partea de companii și de firme
 și a trebuit să răspund la niște telefone cu niște firme
 care aveau nevoie atunci de un răspuns de așa.
 Păi asta zic, webinarele care au fost seara le-am pus, plus
 nu am fost pe piață pentru căutarea unui apartament sau ce
va,
 dar a apărut ceva care mă interesează foarte mult la nivel
 de oportunitate.
 Plus vizionările, asta în ce să zic, vizionează, ia
 electricianul, vezi dacă vine la...
 Adică ce faci când vrei să te uizi la un apartament? Ver
ifici, dai telefone, la bancă, credite, ce se întâmplă.
 Și ieri a trebuit să conduc de la Târgu Mureș până la Buc
urești cu mașina.
 Cădăm mai avionul, am venit cu mașina.
 Pentru că am întoarce cu avionul doar ca și context,
 înseamnă să conduc înapoi o oră jumate la Cluj,
 să aștep până la 5, când e avionul,
 să zbor o oră și din aeroport până la unde suntem ocazat,
 să mai fac o oră, o oră și un sfert.
 Păi ajungeam la Bușteni,
 ceea ce s-a și întâmplat.
 Și am plecat eu cu mașina, că n-avea sens,
 dar s-a dus la Oboseala.
 Și dimineață când a suna ceasă am fost...
 ...cafea direct, niciun fel de baga, futu-smo...
 ...alesens?
 De ce? Semnificați-e.
 Și am venit și mai devreme.
 De aia răiți-vă!
 Bă, ești monstru deja!
 Că am venit cu mașina, știi? De aia!
 Când conduci altul în târzii, aparent.
 Nu, încerc să zic altceva.
 E greu. Și foarte greu.
 Și aleg să fie așa.
 Dar nu e imposibil.
 Da, da, aleg eu.
 Adică mulți mă zic,
 ba, cum dracu' mai poți?
 Cât mai faci?
 Cum mai...
 Ba, nu mă plâng.
 De nimic.
 E fix cum vreau eu să fie,
 pentru că alternativa e mai groaznică pentru mine
 decât ce fac acum la nivel de dificultate.
 O boseală și...
 Are sens.
 Adică pe strategia mea, pe termen lung,
 eu am 40.
 Ba, de la 50, încolo eu vreau să muncesc că vreau,
 nu că trebuie.
 Eu nu mă vă stând degeaba.
 Dar vreau să fie...
 Vreau eu sau nu vreau eu?
 Nu trebuie.
 Și atunci parte din strategia mea vine cu... ok, dacă de la
 50 încolo vrei să stai să dai la pești, să dormi,
 acum pedalezi.
 Asta fac, pedalezi acum. Pără sens?
 Și atunci jocu-mi și jocu-de glez de cum era...
 Sau jocu-mi nu este înaputere, cum zicea un politician odat
ă?
 Da, ce vreau să spun?
 E dificil, uneori, să te trezești dimineața aplicând
 strategia unui om care reușește să se trezească din prima.
 Dar s-ar putea să ți se merite.
 Făce sens.
 Mersi mult.
 Și eu.
 Altcineva, cum a ajuns la voi conceptul de strategii și cum
 vi se pare până acum, cum v-a provocat?
 Dacă v-a provocat, sunt foarte curios ca să văd în ce direc
ție mergem.
 Totul clară?
 Cine nu vrea să zică nimic?
 Ioana nu vrea să zică nimic? Tu nu vrei să zici nimic?
 Da, dă-i lui Chris. Am vrut numai să văd cine nu vrea să z
ică nimic.
 Da, Chris.
 Lasă-l, lasă-l, dă-l în pace.
 Am avut o conștientizare foarte frumoasă,
 când a fost vorba de amânare
 și vorbea scumpica de ea frumosă.
 Și mi-am dat seama că la mine amânarea
 Nu știu, e kind of strategie, sigur că e și auto sabotaj,
 dar zic de ce?
 Pe harta mea mentală, dacă ceva nu țin greu,
 greu cu muncă, cu some struggle,
 nu e valoros.
 Sigur, asta e semnificație, nu e strategie.
 Ok, asta e semnificația.
 Așa încât, apropo de amânarea chestiilor easy,
 mi-am dat seama, băi, de ce le amân?
 pentru că dacă task-ul este prea ușor, pe mine nu mă provo
acă, nu mă challenge-uiește,
 și atunci cumva inconscient îl fac eu să fie de îmbencred
ere task-ul ăla și să devină dificil...
 Pentru că la mânt devine dificil.
 Exact, devine dificil, că se scurtează prea mult timpul...
 E masochist. Dar dacă pentru tine funcționează...
 Nu, mi-am dat seama de ce am în chestii ușoare...
 Ca să devină grele.
 Exact. Dacă obiectivul ăla nu e challenging pentru mine,
 task-ul.
 Și cu ce te ajută pe tine că e challenging pentru tine?
 Păi, astea sunt treabări care trebuie să mi le pun eu de
 acum încolo, doar spun că mi-am dat seama, știi de ce, păcă
leala asta.
 Da, foarte bun. E excelentă conștientizarea.
 Da, a fost o conștientizare.
 E excelentă, mă rog. Și eu, mulțumesc frumos.
 Da, Ioana. Păi, tocmai.
 Păi, eu nu știu ce să-ți spun neapărat.
 Eu mă întreb cum ne-ai ba fac să schimb strategia că pare
 că-mi cam place să stau în victimă, să mă plâncă.
 Ce benefici ai de aici, de la victimă?
 Nicăieri nu stăm că ne place că nu ne place fără benefici.
 Nicăieri. Avem un benefici. Și din neschimbare, avem un
 benefici.
 Și din schimbarea prea constantă, avem un benefici. Sunt o
ameni care schimbă constant lucruri.
 Chiar dacă ajung să meargă bine, schimbă, îți duce în altă
 parte.
 Dar boss, s-a bea început să meargă. Bă, fud, am nevoie de
 altă provocare.
 E tot un benefici și acolo. Care-s beneficiile tăi?
 De asta am victimă.
 Asta în victimă înseamnă pentru mine
 a mă plânge la alții așa și să mă face cineva în seamă.
 Beneficiu este că te bagă cineva în seamă.
 Da.
 Conștient, nu-mi place asta.
 Da, da. Atenție, nu-i rușine.
 Deci cu cât mai multe benefici reale poți să scoți pe listă
 și să spui, bă, unul din ele nu-mi convine că trebuie să o
 recunosc,
 dar este ăsta.
 Ok?
 Schimbi strategia, păstrând beneficiile.
 Cum altfel ai putea să obții aceleași benefici de băgat în
 seamă?
 Altfel decât fără să fii victim.
 Ok?
 E doar un exemplu. Așa se schimbă.
 Ok, deci păstrăzi...
 Bine, e mult mai adăugată, nu e tema acum.
 Dar acolo beneficiile sunt legate. E băgat în seamă,
 E retrairea unui moment din copilorie in care tu nu faci an
ulica, dar erai ingrijita
 si doar pentru ca respirai cineva facea pentru tine.
 E doar un exemplu.
 Sunt corroborate beneficile astea.
 Sunt doua varente. Oricum schimbi strategia sa pastrez
 beneficile,
 ori vindeci ce nevoie sa fie vindecat ca sa nu mai fie nevo
ie sa retraesti.
 Ar putea sa fie un pic mai mult spre nevoie, inspaite, ma
 venim.
 Sigur, si nu e gresit.
 A fost pregazut.
 Nu e greșit.
 Conștientizarea că e nevoie să schimbe ceva e suficient de
 valorasă.
 Amânarea, ceea ce nevoie să faci ca să schimbe ceva...
 Știi că e treaba că am trăit aproape 30 de ani într-un fel.
 Și acum de când am început eu cu dezvoltarea asta personală
, cu trezire, uatea în păr,
 cred că vreo 2 ani, să zic.
 Eu am pretinția așa...
 Am făcut 80% din treabă în 20% din timp.
 Tu și paretor.
 Da, dar...
 Te-am spus că-ți matematică rău.
 Nu știa că te-am spus că am luat 10 la bag la mate, te-am z
is?
 Nu mi-ai zis.
 Deci, uite, da? Inginier cu 10 la modul ăsta de rațional.
 Bun, și înțeleg că...
 că...
 Restul de 20% din treabă
 s-ar putea să-ți ia un 80% din restul timpul.
 Dacă ai aceeași strategie, da.
 Tu ai obținut aceleași rezultatele pe care le-ai obținut în
 90% în 20 de ani din timp,
 le-ai obținut cu rațional, logică, strategie matematică.
 Tu mi-ai zis asta, literalmente, din eurie.
 Restul de 20%
 s-ar putea să-ți iau 80% din timpul restului dacă păstrezi
 strategia.
 Dacă schimbi strategia,
 s-ar putea să nu dureze atât de mult.
 Pentru că e o dovadă, deja tu ai observat, că cu strategia
 corectă obții rezultatul rapid.
 Păstrând strategia și așteptând să fie acelea rezultate în
 altă direcție, cu alt domeniu, cu alt obiectiv,
 zic tu cât de mult sens are, păstrând strategia.
 Nu prea mult.
 Ai văzut? Și atunci schimbă abordarea și strategia.
 Ce ai obținut cu logică și cu raținea? Nu să obții pe plan
 emoțional.
 Ce o zici un om rațional?
 Nu-mi place?
 Da, bine.
 Păi da.
 Este ce este?
 Sau acceptă că o să streacă restul de... Tu ai 30, nu?
 23, 24, cât fără am...
 30, 30.
 Bun.
 Acceptă faptul că ai ești și antrenor de fitness, deci unde
va pe la 90 lejeri te duci.
 Aceptă cu următorii 60 de ani o să te plictisești făcând
 aceeași strategie și așteptând un rezultat diferit.
 60 de ani? Dublu cât ai deja.
 Știu. Și atunci schimba strategia.
 Da, face mult sens.
 Cu curaj.
 Mersi.
 Mersi și eu.
 Da, draga mea.
 Andrei, du-te la colegii de lângă și zic că îi rugăm frumos
 prima oară
 Să dea puțin, nu de tot, puțin mai încerc, că dacă nu le
 pun salam până din seară, pe cuvântul meu, doar n-are.
 Deci, zic că avem fani țancă uraganu și o dau pe aia cu ala
 bazabaza, da?
 Puțin de tot, mai încercă.
 Ai spus că pentru a ne găsi motivația și a nu mai amâna, să
 ne gândim la cum e să ne fie mai rău.
 Dar dacă nu avem cu ce compara, adică nu mi-a fost mai rău,
 dar totuși amăr.
 Și nu ar putea să-ți fie? Când doar că nu ți-a fost?
 La 50 de ani nu știu dacă mai se poate întâmpla.
 Mi-îmi place atitudinea ta și nu vreau să te contrazic. Nu
 știu cum îți explic că nu vreau să te programez.
 Dă-mi contextul ca să vorbim specific, altfel risc să zic
 ceva ce să te programezi într-un mod neproductiv.
 Dacă tu la 50 de ani crezi că nu are cuzmeară, că nimic mai
 prost decât am nezut deja,
 Eu mă bucur pentru convingerea ta, adică eu ți-o respect.
 Mă trezesc greu dimineața.
 Mă sunesc, Andrei.
 Ier, de exemplu, am tot amâna să dau un telefon să programe
z o ședință, că nu-mi place de persoana respectivă.
 Bine că mi-ați amintit, zbori ceva.
 Mai ieși și l-o, și marți, dar cu toate că ajung la limită
 la deadline.
 În general, amân ce nu-mi place, fac.
 și îmi găsesc scuză, lasă că fac astea, mă țin ocupată cu
 lucruri pe care le fac
 de pirota automat.
 Dar știu că, la un moment dat, trebuie să le fac și mă
 frustrează.
 Deci amânarea, asta este, da?
 Amânarea, clar.
 Ai amânat vreodată ceva și au fost repercursiuni pe care le
-ai regătat?
 Nu.
 Nu?
 Nu.
 Nica n-am.
 Păi, ia să mă înveci și pe mine cum sunt samâni, lucruri
 care n-au repercurziu.
 Dar care e strategia ta?
 Că e și eu sunt curios.
 Vine altceva și strânge sau cum?
 Trezi.
 Da, pentru că...
 Că dacă țiezi, mergi, e una și interveni.
 Eu am asta ce să spun.
 Poate relația cu copilul tot amând să discut cu ea anumite
 lucruri și acolo în materiale mai tare.
 Da, poate că n-am discutat mai mult cu ea.
 Nu, în total, în viață ta ai regrete?
 Nu.
 N-ai regrete? Stai just, e microfonul, că nu...
 Glumesc.
 Înțelegi un debat.
 O să lucrăm pe asta mai specific imediat.
 Ca să te oprești din a amâna,
 compară cu regretul pe care probabil o să-l ai
 dacă treci pe o anumită limită.
 Asta e o strategie.
 Eu personal asta am zis și lui Ștefan, eu anticipez regret
ul.
 Compar cu disconfortul de a nu face nicio schimbare,
 dupa care, la mine, pasul urmatorul in strategie este
 cat de mult o sa regret ca n-am facut asta la un moment up
otrivit.
 Si traspunsul e de fapt de un moment de mult.
 Mi-mi nu-mi place regretul, accept multe.
 Imi seamna ca in mintea mea, faptul ca am iniste lucruri,
 nu sunt importante ca nu mi-auce niciun beneficiu.
 Oricum nu ti-auce niciun beneficiu, oricum nu constientize
zi efectele.
 Si chancea mai mare sa fie asta, pentru ca le diminuezi.
 Si cand apar consecintele, le distorsionezi.
 Ai crezut? Lasă că merge și-așa.
 Cum?
 Zic, lasă că merge și-așa.
 Lasă că merge, bine, a fii cei mare lucru, am prindut-o și
 altele, sunt oameni aștia. Oameni aștia raționalizează, de
 fapt.
 Nu e greșit, că ne ajută raționalizarea în favoră noastră
 de multe ori.
 Dar este o distorsiune.
 Adică nu e...
 Strict la mine, la strategia mea,
 eu personal, de când am aflat de strategia asta,
 pe care o știți cu toții, după ce o să vă zic, o să o rec
unoaștez, că nu ea mea am preluat-o,
 funcționează mai bine decât managementul de consecințe.
 Strategia de care zic îți ia acum este Eat the Frog.
 Eat the Frog. Mănâncă broasca. E o carte.
 E o carte care se numește, de fapt, Începe cu ce nu-ți
 place.
 Eu nu am crezut strategia. Am cartea, dar nu am citit-o.
 Ia să citești. Exact. Ironic.
 Începe cu ce nu-ți place, dacă nu mă își elialu' Brian
 Tracy, nu sunt sigur,
 presupune ca strategie să faci fix ce nu-ți place,
 intenționa cu disconfortul, asumat că nu o să-ți placă,
 doar să fie primul lucru pe care îl faci, nu ultimul.
 Noi, tendința noastră psihologică e să fie cât mai departe
 de noi.
 Când îl faci să fie cât mai aproape de tine, primul.
 Disconfortul perceput e mai mare că zici, bă, fix cu aia în
cep ce nu-mi place,
 Ironia fiind că după celălalt ai scos din cap, la nivel de
 to-do, apare o stare de foarte mare confort.
 Care, odată ancorată și repreatată consecvent, reschrie tip
arul de amânare.
 Am cumpărat-o pentru fetița mea, dar...
 Sigur că ea avea nevoie, nu tu.
 Ea avea nevoie, nu tu, da.
 Are sens?
 Testați-o și pe asta.
 E doar o altă strategie, altă perspectivă.
 Mersi.
 Bine.
 Da.
 Unul din cele mai mari complexe
 si una din cele mai mari limite cand vine vorba de modelare
,
 o sa vorbim si noi deja de modelare, dar nu imi ieri sa asa
,
 este
 ceea ce simt fata de persoana pe care o modelez.
 Este unul din cele mai mari limite.
 Ce inseamna asta?
 Daca nu-mi place de el slash ea,
 I slăși ele, nu am ce să-mi văd, nici numai proprii.
 Ceea ce este un bias enorm cognitive,
 de negativitate sau cum vreți voi să-i spuneți,
 pentru că ce face este că te fereste de oportunități
 sau de lecții valoroase de la oameni pe care nu-i placi.
 Asta este puieril.
 E adoleștintin, nici adoleștintin e de gădinință.
 Nu mă joc cu tine că nu-mi place.
 Versus, nu glumesc.
 Versus,
 Indiferent că îmi place o persoană sau nu, am puterea să
 recunosc că face ceva bine și valoros și pot să învăț de la
 ea indiferent că o plac sau nu.
 Da?
 E greu să facem asta.
 Ne este foarte greu să recunoaștem că o persoană care nu ne
 place
 face ceva valoros.
 Nu avem intelegența asta emoțională.
 Disclaimări personal.
 Unele din cele mai importante lecții pentru mine le-am luat
 de la oameni pe care nu îi halesc personal.
 Unul din cele mai importante convingeri sau strategii le-am
 luat de la oameni care am lucrat si pe care nu-i placeam.
 In the first place cel putin.
 Dar pentru ca am avut valoarea si concentrarea pe rezultate
 si pe calitatea rezultatului, nu pe persoana,
 am putut sa iau de la oameni care nu-mi plac si si acum am
 la fel lucruri valoroase.
 Aia inseamna libertate deja.
 Decizi tu
 să înveți de la cineva care nu-ți place ceva valoros pentru
 tine și îți crește ție valoarea și calitatea vieții
 versus să decida programarea ta socială că dacă nu îmi
 place de el, nu am ce să învăț de el.
 Are sens?
 Vă încurajez, Bogdan, dați-i microfonul, vă încurajez să în
cepeți să gândiți în...
 Indiferent că îmi place de el sau nu pot să învăși ceva de
 la el sau ea,
 scade și presiunea, în mod evident.
 Stai, stai, stai care microfoam, Bogdan?
 Bogdan, sunt confin Horia ce ai spus.
 Anul trecut am facut o campanie de marketing cu un tip care
 nu il haleam deloc.
 Da.
 Si zic, ba, tu mai pe principiul asta, hai sa vedem ce o sa
 iasa.
 Si m-a dus la incasar de 60.000 de euro in 4 luni, sau ceva
 de genul asta.
 Apropo. Exact ce ziceam.
 Si am descoperit niste principii acolo, fantastice.
 Dar eu nu avem niciun fel de chimie cu persoana respectiva.
 Este overrated asta cu chimia in medii profesionale.
 Răportul e important personal.
 E important și profesional, să știi să îl legi, să îl cree
zi și să îl întreții atunci când nu există natural.
 Bă, dar și când nu există tot, poți să obții performanță cu
 persoanele respective, e inautentic congruent.
 Când pentru mine e importantă perspectiva, valoarea
 profesionalismului, abilitățile lui, nu persoană.
 Nu îl iau de soț, nu știu cum să-ți explic. I don't care.
 Și paradoxul e că după ce am început să lucrăm, a făcut și
 raport super ok.
 Asta se întâmplă de obicei.
 Eu vedeam o masca, de fapt, era un tip super frac.
 Așa se întâmplă de obicei.
 Ne lovim de proiectia noastră asupra persoanei,
 în loc să punem sub țieanul întrebării modul nostru de gând
ire al minții noastre.
 Exact ce v-am tot spus.
 Nu vă credeți mintea.
 Constant v-am zis asta.
 Eu pățesc, apropo, da, știți asta, unii găseți în sală.
 La începutul, începutul, începutul, începutul,
 e când unii oameni dau de mire,
 că webinarii, că sală de curs, că din orice fel de context,
 In primulor reflexe, ce dracu' sa invati, mă, de la Arogant
ul ala?
 Nu vezi cum arata, are capul mare, e gras, ce sa ma inveti
 pe mine asta, NLP?
 Ironia fiindca fixa aia, ulterior, cand dau un pic de minte
 deschisa,
 ajuns sa imi fie cei mai apropiat sau cei mai incantati de
 parcurs.
 Aha?
 Ați patit sau nu?
 Nu-ti schimba?
 Dar atentie!
 Noi acum râdem că e vorba de bine și suntem cu noi și sunt
em întrivi și ha ha ha!
 Dar câți oameni din viața voastră evitați să învățați, să
 lucrați cu ei pentru că nu-i haliți?
 Personal.
 Înțelegeți în debat?
 Voi, nu știu,
 nici nu vă dați seama câte oportunități trec pe lângă noi,
 toți, că și eu sunt în aceeași oală,
 doar că o sunt un pic mai conștient uneori, doar din antren
ament.
 Câte oportunități trec pe lângă noi pentru că ne dăm,
 ne lăsăm pe mâna pilotului nostru automat să decidă de ce
 ne apropiem și învățăm,
 doar pentru că ne place de el sau nu.
 Paradoxul fiind opusul, ironia fiindcă e valabil și opusul.
 De multe ori oameni de care ne place foarte mult ne ard cel
 mai tare sau ne strică
 convingeri sau, în orice fel de sens, ne face ceva nevalor
os.
 Fix aia de care ne-a plăcut. Da sau nu?
 De exemplu, la academia și și la școală,
 cu profii pe care nu-i haleam și de care mi-a răjit cel mai
 frică și cel mai...
 Am avut cele mai multe performanțe.
 Și am învățat lucruri valoroase.
 Gramatică am învățat de la o tipă care mă speria teribil.
 Bă, mă speria, deci efectiv, cu panică.
 Păi și acum, opa-i-a în cap cum dea spartă și...
 Ce regulă gramaticală și ce...
 Și mi-a servit fantastic în viață.
 Și nu haleam.
 Bine, sunt diverse motive aici.
 Bun.
 Mi-a răjit cineva cu mână apăsută, nu mai știu cine.
 Alina, vrei să spui ceva?
 La ultimul vibranț, era cineva care s-a spus de mine că de
 ce am zis eu cu horică, vă dau afară și n-am înțeles gluma.
 Da, și mi-a zis că domnul horia da puțin mai multă asertiv
itate să poate.
 Și m-am luat, nu știu ce e, am zis da, am zis-o ceva.
 Da, m-am amuzat și...com?
 Mi-a zis cineva horică încet și am zis-o, bă, mai ușor cu
 horică că vă dau afară din vibranț.
 Primul care mai spune horică, dar am spus-o la caterincă.
 Da.
 Și cineva din webinar, o tipă, nu știu, care a spus, cum să
 ne dai afară, că zice unul, Horică,
 ea ne fi îmbăgată în seama, adică nu avea niciun fel de...
 Nu ea mi-a zis Horică, știi?
 Și s-au ofoțcat, că cum mi-am primit, să zic că vă dau afar
ă din webinar?
 Și eu zic, hei, calmați-vă, că glumea... În fin, e, se înt
âmplă în webinarii,
 unde au fost, nu știu, 800 și ceva de ani, la un moment dat
,
 Apari și neînțelegere. Nu toată lumea este făcută să învețe
 de la tine sau să veți tu de la ei.
 Nu e. Sau să lucrăm împreună.
 Eu de-aia sunt
 perfect în regulă și asumat, cu principiul unde ești,
 Alexandra, redirecționării.
 E regulă.
 Cine nu mă place pe mine, să placă pe alții.
 Cine nu place pe alții, o să placă pe mine. I'm good.
 E plus oricum.
 Bun. Ce vreau să facem acum?
 Vreau să facem o legenda. Poftim?
 Ce-a zis?
 Nu, încă.
 Facem, dar nu încă.
 Vreau să facem o legendă
 a simbolurilor pe care le folosim ca să elicităm strategii.
 Pentru că, un lucru esențial pe care vreau să îl rețineți
 în următoarea etapă,
 miezul strategiilor sau calitatea esențială, poftim,
 Calitatea esențială a strategiilor
 este că sunt formate
 din același conținut
 al reprezentărilor noastre mentale.
 Ce este reprezentarea noastră mentală?
 Este o experiență neurolingvistică.
 Pă, limbaj de NLP, da?
 Neurolingvistic.
 Din ce? Cum ajungem noi să avem experiențe neurolingvistice
?
 Vanta greu?
 Reprezentarea mentală, din ce e formată?
 Bravul, cuvacogmă, prin simțuri.
 Deci reprezentarea mentală este o experiență
 neurolingvistică.
 Deci, reprezentarea mentală e formată din calități ale sist
emelor de reprezentare.
 Că de aici zice reprezentarea mentală.
 Care erau calitățile reprezentării mentale? Sistemile de
 reprezentare?
 Visual, auditiv, chinesistetic, olfatic, gustativ.
 Până aici mormuriți?
 Bun.
 Ce înseamnă că strategiile sunt formate din aceeași materie
, din aceeași element al reprezentării noastre mentale?
 Înseamnă că elementele strategilor sunt fie vizuale, fie
 auditive, fie chelisite.
 Ce fie...are esență, v-am dat greu.
 Că vă uitați cu efectul de mufă și nu dau seama dacă e de
 la somn sau de la v-am pierdut eu.
 Și de la somn?
 Ce-i face?
 E prea general?
 Iar dicați-vă toți în picioare.
 Toată lumea în picioare!
 Toată lumea în picioare!
 Cum?
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 Nu-i un tanc de uraganu'
 Cum?
 Nu-i un tanc de uraganu'
 Valentin, te rog pregateste tancă uraganu' baza-baza
 Nu glumesc, baza-baza, te rog eu frumos
 Fără nicio glumă, te rog eu frumos
 O să vezi unde mă duc
 Bun, închide te rog cercul în spatele meu
 Închide cercul în spatele meu
 Ai văzut acelapele?
 Nu
 Vreau să fie ori un cerc, ori două cercuri, alegeți voi
 Ori un cerc, ori doua cercuri.
 Ori un cerc, ideal în afara, ori înăuntru, ori în afara sca
unilor, dar nu între scaune, da?
 Perfect. Perfect. Prietene.
 Nu!
 Bun, deci vreau să fiți în cerc, nu unul în spatele cercul
ui.
 Deci ori un cerc, ori două cercuri.
 Deci ori un cerc, ori două cercuri.
 Dar nu stați unul în spatele celorlalt fără să fiți în mă
car un cerc.
 Bă, instrucționezi grele sau ce-mi trebuie cu nume clar?
 Bun, deci ăsta este un cerc, perfect.
 Voi stăți și voi într-un cerc? Continu, continu, continu,
 continu.
 Perfect, perfect.
 Ce o să faceți acum? O să zic eu start și o să urm...
 Vă jur că n-am bărna-mi ce fac.
 Glumesc, glumesc, glumesc, glumesc, glumesc, glumesc. Sau
 nu, sau nu.
 O să vă dau eu instrucțiuni.
 Tot ce aveți de făcut este să nu gândiți ce vă zic, ci să
 faceți.
 Deci nu gândești. E foarte ușor, da?
 Valentin, suntem pregătiți?
 Nu glumesc.
 Când zic eu start, dai, nu foarte tare, dai tare să vadă că
 avem și noi boxe.
 Cam aia e, da?
 Bun.
 3, 2, 1, dă play.
 Delta Force, alo, baza, baza, alo, Delta Force, alo, baza,
 baza, alo, Delta Force, alo, baza, baza, alo, Delta Force,
 alo, baza, baza, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, b
aza, baza, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta
 Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force
, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo,
 Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta
 Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force
, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo,
 Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta Force, alo, Delta
 Force, alo,
 Da-i, da-i, da-i!
 Masaj, masaj, masaj, masaj, masaj!
 Pai masaj, pai masaj, pai masaj!
 Pai masaj!
 Valentin, Valentin, Valentin!
 Toata lumea se intoarce invers?
 Da-i muzica tare?
 Da-i inainte!
 Masaj, masaj, masaj, masaj, masaj, masaj!
 Mai ala-i, ala-i!
 Massaj, masaj, masaj!
 Stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop, stop,
 stop, stop, stop, stop,
 Stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai, stai,
 stai, stai, stai,
 Ha-ha-ha-ha!
 N-am avut nicio poveste cand am pus manea in sala de curs,
 acum am!
 Asta a fost miza mea!
 Bun, v-ati mai dezmerțit un pic?
 Ma bucur!
 Va promit ca de acum in colo o sa tineti minte melodia asta
!
 Ha-ha-ha-ha!
 Ha-ha-ha!
 Da, vai!
 Da, recunosc că da.
 Ăsta a fost și scopul. Ăsta a fost și scopul.
 Câți va dintre voi voia să continui, asta a fost interesant
.
 Asta a fost interesant.
 Nu, ce faci? Când?
 Ba, ei ești prunz!
 Da, știu.
 Că e de acolo.
 De acolo, oamă, am fost la ea, da.
 Am fost la Sorin.
 La stand-up acum un an jumate, că n-a registrat primul
 moment.
 Vă recomand stand-up-ul Sorin Pârcalab.
 Pentru cei care nu l-ați văzut încă,
 O să vă facă, că mie de acolo mi-a venit ideea.
 Face analiză pe text, pe această melodie și muri.
 Deci mur de râse efectiv e criminal.
 Revenim, acestea fiind zise, dacă vă gândeați o altă dată
 că faceți manele la contru de enerpii,
 acum ați trăit și asta.
 Ce vreau să facem?
 Bă, mi-e cald, Andrei, de ce mi-e cald?
 Ați dat drămul la căldură?
 V-ați mișca părutul tum, recunoașteți!
 Nu, dar serios, e prea cald.
 Bun, ce vreau să facem acum?
 Vă ziceam că elementul primordial, principal, al oricărării
 strategii este format și este reprezentat de calitățile VAC
OG.
 Adică e format din elemente vizuale, auditive, kinestezice
 olfactive și gustative.
 Bun, pentru că o strategie, odată elicitată, trebuie și țin
ută minte,
 adică o elicitez, o scot, o înțeleg, dar dacă nu notez, nu
 o pot replica.
 E nevoie să știm cum să le notăm pe hârtie, o să lucrați cu
 colegi,
 și ei o să spună, mă gândesc la, văd o imagine sau ce mi-a
 zis colegă,
 tu trebuie și să notezi, ce vă dau acum, este un sistem ban
al,
 pentru că l-ați făcut deja și l-ați înțeles deja,
 de a nota și elicita strategii inclusiv ale voastre.
 Pentru că, dragilor, fără niciun fel de glumă,
 odată ce știi să elicite sau să observi
 elementele unei strategie ale altă-i persoane,
 vei putea foarte ușor să te prins pe tine în fapt
 când urmezi o strategie ineficientă în raport cu ce îți do
rești,
 dar extrem eficientă în a obține ce nu îți dorești, a ta.
 Doar pentru că știi să fii atent la altă persoană,
 vei observa ce element din strategia ta
 schimbă rezultatul.
 Vă degea mai devreme în prima parte a zilei
 de punct critic al strategiei.
 Țineți minte?
 Punct critic al strategiei
 înseamnă elementul pe care, odată ce l-am schimbat,
 diluează sau dezactivează o prăște complet strategia.
 Ce înseamnă asta?
 prin definiție sunt elemente din strategie pe care dacă le
 schimb
 sau le diluez, nu se schimbă rezultatul.
 Are sens?
 Aia înseamnă punct critic.
 Și acum?
 Legenda silmbod-urilor.
 Visual.
 Poate să fie. Intern.
 Ce înseamnă intern?
 Văd în mintea mea, în ochii minții mele.
 Da sau nu? Îmi imaginez.
 Visualizez, bravo. Deci, intern.
 Prin definiție, cum poate mai fie?
 Bravo, extern.
 Poate să fie amintit, s-a întâmplat, știu exact cum arată.
 Prin definiție, cum poate să fie?
 Construit sau imaginat?
 Construit vă recomand să puneți, că imaginat poate să fie
 cu...
 E clar până aici? Complicat?
 Prin definiții, auditiv cum poate să fie?
 Bravo mă!
 Poate să fie?
 A, așteptam. Intern, prin definiții, după aia extern, amint
it, construit.
 E greu?
 Adică poți doar să îi spui?
 Auzi ceva.
 Când vrei să-l definești, dacă e amintit,
 intern sau extern, ce-l întrebi?
 De unde vine sunetul?
 Îl auzi tu în mintea ta sau se întâmplă ceva în exteriorul
 tău?
 Și o să spună,
 aud alarma. Ce e asta?
 Auditiv? Extern. Bă, începe să facă sens?
 Aștia n-au auzit de brazilianul.
 Aștia se joacă cu...
 La auditiv... Nu, glumesc. La auditiv...
 Nu mai gândesc dacă glumesc.
 Până la finalul zilei.
 La auditiv este un element în plus.
 Și este cel de care vă spuneam, și anume dialog intern.
 Dialog intern înseamnă eu vorbesc cu mine.
 Eu îmi spun mie.
 Nu are cum să fie decât intern.
 Ai vasilele, ai căpoți. Exact, exact.
 Eu mie îmi spun, mai lasă vrejeală.
 Sau, fără glumă, îmi spun eu mie, știi că te alinți.
 Știi că te alinți. La mine face parte din strategii de
 motivație.
 Știi că te alinți. Când nu vreau să amân,
 apropo de strategii de motivație de care vorbeam cu Ștefan,
 eu îmi spun mie, știu că ți-e greu, dar știu și că te alin
ți.
 Și să faci el iniște în capă mea.
 Și de ce?
 Pentru că așa e.
 Ia gădiți-vă voi un pic, voi vouă.
 În momente cu miză.
 Când amâni, deci nu ești pironit cu
 șapte sajde țiment pe tine, ci nu vrei,
 n-ai chef. Sau amâni.
 Și îți pui tu ție, îți puneți tu un capotou.
 Te alinți. Ori vrei, ori nu vrei.
 rezultatul.
 Te alinți. Și vezi ce simți.
 Cum?
 E altă paradigmă.
 Cine spune? Cum era voi?
 Când vă ziceți asta.
 Ori vrei, ori nu vrei rezultatul. Te alinți.
 Cine simte, ba, las că fac să fie.
 Și doar o dialogă cu vostru interior înainte, n-am făcut
 nimeni nimic.
 E felul în care vă vorbiți voi vouă,
 Provocarea este că majoritatea oamenilor își vorbesc ei înș
iși, lor înșiși, ca și cum ar fi dușmani,
 în loc să include dialogul lor intern într-o strategie.
 Cum e nevoie să vorbesc cu mine ca mâncare eu să mă susțin
 și să amâncă de mine?
 Și brusc, dialogul tău intern poate să fie resursă.
 și te costă zero.
 Fără terapie, fără...
 Chinestezic.
 Cine zice?
 Bravo, omul!
 Intern. De ce? Poate să fie intern? O senzație internă?
 Perfect.
 Intern. Poate să fie extern? Pun mâna pe ceva? Absolut.
 Ce mai e? Aia e. Amintit, construit până ei se menține.
 La chines tezic apar un element în plus. Vreau să văd cine
 intuiește.
 Cine știe deja că a făcut asta sau auzit, nu vreau să le
 dice. Mâna respect că știi.
 Vreau să văd cine deduce. Dacă deduce cineva, e finețe. Nu
 e cu nimic mai inteligent, mai prost, nimeni cineva care nu
 își dă seama.
 de seama. E foarte finețe.
 Dar e și foarte logic și voi aveți răspuns.
 Deci la kinestezic, ce ar putea să apară în plus ca element
?
 Da, Alec.
 Nu, nu, zic pe rând. Alexander.
 Nu? Îți mulțumesc pentru răspuns. Aprețieți orice răspuns,
 nu aveți cum să greșiți, vreau să vă provoc.
 Alin? Cum?
 Kinestezic, prin definiție, e simțit.
 Este un criteriu, apare un criteriu, cum a fost ăsta,
 intern-extern.
 Amintit construit.
 interne extremativ construit,
 mai apare un criteriu prin care evaluez kinestezicul. Care
 este?
 Nu?
 Bravo, ma!
 Confortabil, inconfortabil.
 Kinestezicul ori îmi place ce simt, ori nu îmi place.
 Dar e tot kinestezic.
 Are sens?
 Și atunci este pozitiv,
 pozitiv și are un plus,
 sau negativ și are un minus.
 Și în momentul în care tu vezi
 Ca, minus, ce înseamnă pentru tine?
 Chinestezii negativi, disconfort.
 Are sens.
 Nu e NASA.
 Dar este de finețe,
 pentru că noi nu suntem obișnuiți să ne evaluăm propriu
 nostru percepții chinestezii,
 zicem un confort în disconfort.
 În primul rând, pentru că majoritatea dintre noi suntem
 foarte mult disconfort
 și nu mai facem diferență.
 Da.
 Ba da.
 Când te face auditivul negativ, ce apare consecință?
 M-a întrebat Marius dacă... bravă!
 Cum evalueze un auditiv, că e pozitiv sau negativ?
 În funcție de cum, te simți.
 Are sens?
 În urmare, nu are pozitiv negativ.
 În momentul în care îți place sau nu îți place ceva, bam, e
 kinestezic.
 Când cineva spune, am auzit o melodie și nu mi-a plăcut,
 este auditiv extern, kinestezic minus.
 Facem sens.
 Și uite așa cum, cu niște elemente banale, scoți din minte
 a omului strategia.
 Cum vi se pare?
 Ce zici?
 Mai este un element, când vine vorba de hartă,
 și anume repetiție.
 anumite secvențe din strategie,
 unii dintre noi le repetăm.
 De exemplu, mă întreb dacă, este ce?
 Dialog intern, bravo.
 Văd ceva, este ce?
 Visual, poate să fie intern-extern, nu știu.
 Mai apar un element aici care se numește evaluare-comparaț
ie, și gata, am încheiat.
 evaluare
 slash
 comparați
 care se scrie efectiv așa
 T C
 Exact așa cum
 scuze, evaluare
 comparați
 Care vrei tu? O revaluare, o comparați
 Cum îți dă ție mai bine, da?
 Fiți atenți!
 Mă trezesc dimineața
 L-am trezit-o dimineața, că e simplu
 strategia mea, suna alarma, ce este?
 Auditiv? Extern. E clar?
 Eu, Horia, va dau exemplu acum, ca dupa aia facem pe voi.
 Vad negru.
 Visual interior, cam ochii inchisi, nu deschid ochii.
 Vad negru.
 Pentru ca aud, zic aul lui dimineata,
 aud alarma.
 Si zic, ba, esti proste dimineata.
 Dialog intern.
 Apare automat, la mine personal, disconfort.
 Chinestezic minus.
 Incepe sa faca sens.
 Cand a aparut chinestezic disconfort la mine,
 eu evaluez
 cat e ceasul.
 Si cat timp am pana incepe ziua.
 Asta este comparatia evaluare.
 Are sens? Ba, cat e ceasul?
 6,5.
 6,5, incep ziua la 8.
 8, ai că mai poți să mai stăm un pic.
 Cine pățește asta vreodată?
 Bravo, mulțumesc că o face și voi, mă.
 N-am inventat eu roata, e doar pun o literă
 care să explice ce facem toți în capăt nostru.
 Evaluare, comparație, alege tu care e.
 O revaluare, comparație, cum vrei tu să-i spui?
 Nu e, alegi tu.
 Unii zic test.
 Mai ar pare la unii, zice test, testez.
 Pentru unii face mai mult senz să zici test.
 Ne, nu am nicio problemă cu asta.
 După ce evaluez, eu, că am sau n-am timp, eu tocmai am să
rit un pas și nu v-ați prins în strategia mea.
 Nu.
 Ce pas am sărit?
 Stai un pic. V-am zis așa. După ce apare chinestezic descon
fort, eu evaluez câte ceasuri și cât timp am până încep ziua
.
 Ce întrebare nu mi-ați pus voi?
 Ca asta am făcut-o intenționat ca să vedeți cât de ușor
 este treacă pe subradară.
 Cum evaluez-mă? De unde știi?
 Câte ceasul.
 De unde știi câte ceasul? Că tu știi la cât îți încep ziua.
 Că știi.
 De unde ești câte ceasul? Dacă eu am spus că mă trezesc cu
 ochii închiiși, că v-am zis.
 Bra, mă ui, apar în vizual extern, pentru că mă ui la ceas.
 Dar a trecut pe subradară voastră, v-am spus intenționat, m
ă trezesc cu ochii închiiși,
 Apare dialogul intern, disconfort,
 evaluez la cât îmi încep ziua și cât îi mai am, voi ați să
rit peste,
 când ar fi trebuit să vădea un... bă, de unde îi știi?
 Nu, eu nu știu de binecări.
 Eu personal sunt pe diesel ca personalitate,
 și eu îmi pun unor ceasuri la 6, altor îmi pun la 7,
 în funcție de 5 zi am area scă eu nu am program linear.
 Mâine nu mă trezesc cu alarma, de exemplu.
 Poftim! Atenție! Regulă că am făcut intenționat asta.
 1. În primul și în primul rând, când elicitezi strategia
 unei alte persoane, tu ești obligat, la nivel de master,
 să intri în atitudinea de ucenic.
 Adică nu știu nimic din experiența mea personală legat de c
eea ce vreau să învăț.
 Nimic nu știu.
 NIMIC nu stiu.
 Când vreau să îți elicitez strategia de orice,
 eu trebuie să intră într-un spațiu de gol mental în care nu
 fac presupuneri,
 nu completez de pe harta mea, nu cred că știu eu fără să-mi
 spui tu.
 Asta înseamnă că ce tu nu-mi spui, eu întreb.
 Are sens?
 Strategiile sunt atât de subiective, de aceea am vrut să vă
 dovedesc,
 Vreau să vă dovedesc, prin cuvinte vor fi atât de banale
 exprimate,
 încât dacă nu ești atent la detalii în fiecare secundă, ad
ică asculti pe structură,
 îți vor trece pe subrad ale elemente foarte importate din
 strategia celulealte.
 Și o ți-am zis, evaluez la cât mă trezesc.
 Și dacă nu m-aș fi oprit eu, am fi putut merge mai departe
 cu strategia mea și tu, la final, ai fi avut o strategie și
 ai fi zis, da, mă, are sens.
 Nu, nu are sens că ai uitat să mă întreb cum știu eu câte
 ceasă.
 Îmi începe să facă sens.
 Hai să luăm acum cum arată strategia mea.
 Mai ține nimic de cineva?
 Hai să o punem sus.
 O secundă.
 Cum era? Auditiv? Extern?
 Asta e primul, asta e trigger-ul, că e alarma.
 Chinestezic negativ, visual intern, altcineva, că nu mai șt
iu, sincer, nu mai știu.
 Dialog intern.
 Cum e?
 Ce e vizual extern?
 Mă uit la alarmă, mă.
 Vizual extern, mă uit la alarmă.
 Și e valoare.
 Și aici poate să fie... eu pun E, că-mi place mie, dar unii
 pun T, pun test.
 Și în momentul ăsta, asta este strategia mea în termen NLP
 de a mă trezi ce urmează aici, deoarece este în snuz.
 Este evaluare, de obicei am timp. Cum să n-am timp?
 Timpul relativ.
 Și dacă nu e ceva cu foarte mare miză, cum e întâlnirea cu
 voi, de ce le mă întur eu de-a obznuz?
 Și fiți atenti ce se întâmplă.
 Deci, este evaluare, continuam, vă zic eu, e dialog intern,
 când zic eu mie, am tate timpuri, nu te grebești.
 Glumez, nu așa vorbesc cu mine.
 Dialog intern și apare aici, nu mai am în loc să scriu,
 chinestezic extern.
 Ce înseamnă asta? Znuz.
 Păs.
 Da.
 Da.
 Și fiți atenți.
 Sună iar nebunul.
 Și începe...
 Repeat.
 Întrebare pentru voi.
 Până când la un moment dat, ori și-a împățit și asta, rămâ
ne telefonul fără baterie și nu mai sună.
 Și eu stau liniștit și așa bine dorm.
 Nu știu dacă ați pățit o altă dată să nu vă sună telefonul,
 dar un son atât de dulce,
 când te-ai trezit cu panică,
 cumva e contrazit de cât de bine dormeai.
 Da, dormeai prea... da.
 Eu așa pățesc de mult, oricând mă trezez prea odihnit,
 eu îmi iau panică.
 Zic, sigur n-am auzit un telefon.
 Sigur n-am auzit o alarmă de prea s-o odihnit.
 Revin.
 Acum că știți,
 da?
 V-am spus că e matematică.
 Dar e matematică psihologică în favorea ta.
 Strategia asta nu funcționează.
 Întrebare pentru voi.
 Unde în strategii ar trebui să intervin ca să o fac efic
ient?
 Unde la?
 La evaluare?
 La dialogul intern.
 La dialogul intern, ce ar trebui să intervin să fac?
 Eu zic am timp.
 Da, e bună și asta?
 La? Unde?
 Asta e alarma.
 Nu, știi ce făceam când eram în poliție? Nu glumesc.
 Știi ce făceam când eram în poliție? Aruncam telefonul în
 mijlocul casei.
 Vă jur, și-l puneam să sune trompetă, la mine sunea aia...
 ...deci te scula din toți.
 Și-l puneam în mizu cu castel. Nu era asta cu smartphone at
unci,
 era cu tastel și era de la polifoni, nu știu cum se numește
.
 Bă, când sunea ăla...
 Nu, vizavi de mine era un cimitir, era o biserică cu cimit
ir.
 Tremurau crucile, adică...
 Nu vrei să...
 Altfel nu mă trezeam.
 Eram mereu, lasă cam timp, lasă că e obosit constant.
 M-am născut obosit, zice mama, mă rog, Cristina.
 Ca să să schimbe ceva,
 ar trebui să modific la dialog intern,
 să-mi spun mie altceva,
 decât am timp.
 Chinestezii externi este faptul că închid alarma.
 Cum?
 Nu, nu, nu.
 Aș putea să mai schimb ceva
 La visual inter... Ce am zis că e aici, că rămâi știu?
 Văd negru.
 Da, bravo, aici aș putea să fac ceva. Am zis, vă o să apr
ind lumina.
 Și am făcut-o de câteva ori și funcționează, baga mea, și p
ășorul.
 Serios, deci e nervant.
 Funcționează când faci asta și spui, bă, tre' să plec, da,
 neon.
 Când ești cu ochii închiiști, te enervează. Nu mai dormi.
 Să dorm sub un UV, știi? Și când suna, doar să ffffffffffff
ffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffff
ffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffff
ffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffffff
fffffff
 Unde credeți că intervin intenționat? E conștient.
 Unde?
 Tăsuși la baie. Tău, e kinestezică aia.
 La primul pas după alarmă.
 Primul pas după alarmă pare că este kinestezic minus.
 Adică e disconfort, a sunat ceasul.
 De fapt, nu, este.
 imediat după kinestezic disconfort
 apare o conștientizare a ce am de făcut.
 De ce m-am trezit?
 Ce am de făcut?
 Una e să plec în vacanță.
 Altă e să...
 Nu știu.
 Să trebuie să achid facturile la NAF.
 Ai inventez acum, înțelegi?
 Adică motivul pentru care și semnificația pe care o dau, a
 motivului pentru care m-am trezit cu alarma de vreme, mie î
mi schimbă reacția.
 Dar fiți atenți, cum ar fi?
 Acum, când v-am împărtăcit strategia mea, de seara, ca asta
 fac eu de fapt, de când am început să implementez asta, îmi
 dau singuri semnificația pentru care abia și eu să mă trezc
ă a doua zi.
 de seara, nu de dimineață.
 Vă zic din culise, o să aflați și voi.
 Oamenii care să trezesc ușor sunt oameni care au un sens
 dat de dinainte, adică strategia începe seara, nu dimineața
.
 Strategia de a trezi de vreme nu începe dimineața,
 când sună alarma, ci începe de cu seara, când te pui la som
n,
 și pleacă cu semnificația pentru care mă trez ca doar zi,
 adică DC-ul,
 Da? Și pleacă și cu intenția.
 Eu îmi propun să mă trezesc a doua zi și e important să mă
 trezesc de vreme în ciuta disconfortului pentru că
 iar această semnificație este strutul ăsta subiectiv.
 La mine este înainte, deci asta, ce a fost aici,
 este doar cu dimineața.
 Dacă ar fi să vă dau tot, aici ar mai merge așa un cârnat,
 pentru că pleacă de seara.
 E indiferent de la ora la care ma culc, eu întotdeauna ma
 conectez cu ce am de făcut a doua zi.
 Și este vizual intern, chinestezic pozitiv, dialog interior
,
 chinestezic extern, că sătez adarma și ma culc.
 Și abia după aia începe aia cu auditiv extern. Începe să
 facă sens.
 De ce sunt astea importante?
 Pentru că așa cum v-am scos aici strategia mea, n-am făcut
 niciodată asta.
 Apropo de bazabada.
 Nu ai microfon, nu vorbesc cu tine.
 Asa cum v-am dat aici strategia mea,
 de trezi zi dimineata, si unii v-ati regasit, unii ati pus,
 dar in intelegare sens v-ati notat,
 la fel aveti o segmenta de genul asta
 in labor cu fiecare micro comportament pe care voi il fac
eti.
 Ca e amana are,
 ca e mancare,
 ca e iubire,
 ca e oamenii,
 ca e oamenii care au oamenii,
 că iubire ai o microstrategie prin care tu îți bifezi că eș
ti iubit sau nu,
 ai o microstrategie prin care tu știi să transmiți că iubeș
ti, sau nu, pe harta ta cel puțin,
 care s-ar putea să nu bată cu nevoia sau așteptarea celuil
alt.
 Începem să facă sens de unde vin multe neînțelegeri între o
ameni,
 că strategia mea de a arăta că iubesc poate nu bate cu nevo
ia celuilalt,
 sau nu este evidentă pentru celălalt.
 Și de asta este bine să știi să pui întrebări legate de ne
voia celorlalți,
 de ce e nevoie să se întâmple ca să se simți iubit celorl
alt,
 nu cu strategia ta.
 Poțini, extrem de poțini oameni din experiența mea
 se întâlnesc într-un cuplu în care au aceeași strategie de
 a simți iubiți.
 Extrem de poțini.
 De obicei strategia e complet diferită.
 Unul are nevoie să îi se spună ceva,
 altul ar nevoie să fie luat în brațe.
 Atenție și de anumite numări de ori, ca metaprogram, dacă v
ă țineaminte.
 De câte ori e nevoie să fie luat în brațe ca să simți iubi
ți? De 3 ori.
 Și o să-ți spună, nu glumesc, oamenii au aceste presetări
 pentru că psihologia noastră este programabilă.
 Creierea noastră este atât de leneș, încât nu face aproape
 nimic nou, fără să îl forțăm noi.
 De asta strategiile sunt funcționează, pentru că, de obicei
, odată confirmate sau reformulez, odată instalate,
 și odată ce ne-au adus un minim de rezultat, în raport cu
 ce ne dorim, noi nu îi mai schimbăm.
 Pentru că aceste strategii sunt neurologice, nu le decidem
 noi.
 se instalează în timp prin experiență directă cu altă perso
ană.
 În educație.
 Și vin și vă zic și după aia faceți la exercițiu, cum ați
 anticipat.
 Avem câte o strategie de genul ăsta pentru ieșire din zona
 de confort.
 Uneori ieși, alteori nu ieși. Ce-i diferit?
 Ceva din strategie nu e bifat.
 Sau amânare.
 Ai o strategie foarte bună pentru a mănâta.
 De aia nu ești din zona de confort.
 Sau, ai o strategie foarte bună pentru a simți frică.
 Odată, oamenii care au o strategie foarte bună pentru a sim
ți frică,
 au o strategie foarte proastă pe a își aminti că au toate
 resursele în ei,
 sau că au o abilită să gestioneze.
 Și se leagă una de alta.
 Vrei să nu mai simți frică?
 Ori strică o paia care te face să simți frică,
 ori fă o mai bună paia care te face să uiți
 că tu ai resurse și că ai mai te-acup prin chestii la viața
 ta și nu ai murit.
 Are sens?
 Comunicarea eficientă cu altcineva
 în starea de furie,
 e tot o strategie interioră.
 Când noi spunem lucruri pe care după ele regretăm că le-am
 spus,
 e pentru că avem o strategie eficientă
 care ne lasă să tăcem.
 Răbdarea e tot o strategie.
 Oamenii care sunt foarte răbdători fac ceva diferit în cap
ul lor.
 Are sens?
 Unde este frumusețea?
 Odată descoperită o strategie a ta care funcționează prea b
ine în a te face nefericit,
 poți să intervii sau strici sau să o rețineți.
 sau s-o reescrii.
 Nu pe toată, pentru că asta...
 De ce nu vrem să schimbăm toată strategia?
 De ce nu vreau să schimbă toată?
 Nu numai?
 E foarte consumator de energie.
 Eu am rolat pe strategia asta zeci de ani.
 Păi s-o schimb pe toată?
 Bum!
 Apare disoananța.
 Disconfortul, totul nou, cum dracu? Nu!
 În schimb dacă schimb păstrăzi strategia, dar schimb un
 singur element critic, cum vă spuneam,
 păstrând strategia, schimb doar cantitatea, unui ingredient
 întregări mele,
 sau schimb doar orientarea de la internul la extern.
 De cele mai multe ori pentru mine care sunt chinestezic, un
 element care funcționează fantastic să-l schimb și mi se
 schimbă strategia, un singur element, e dialogul intern.
 Când schimb elementul de dialog intern și păstrezi strateg
ia inițială, dar schimb vocea, tonul, atitudine, ritmul, vol
umul,
 cuvintele, bravo, mi se schimbă rezultatul în ciuda faptul
ui că a rămas strategia aceeași, doar s-a schimbat calitatea
 ingredientului.
 Băi, are sens.
 Strategiile sunt ca un număr de telefon, pe care dacă nu îl
 formezi în ordinea corectă, nu sună unde trebuie.
 O cifră dacă schimbi pe drum sau la început, sună la altă
 parte.
 Astea sunt strategiile.
 Noi avem un număr de telefon foarte precis pentru fiecare
 experiență internă.
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Că nu-i mai puteți să faci unul dintre ele?
 Cum faci asta?
 Omul nu o sa stie sa iti aspunda, dar cadreaza.
 Intrebarea cum cadreaza ce urmeaza.
 Cum faci asta?
 Sau stii cum faci asta?
 Ce e imana?
 Daca ar fi sa-mi explici
 si sa ma inveti sa fiu foarte bun la a fi tu din perspect
iva asta,
 care ar fi primul pas?
 Eu literalmente așa întreb, și nu numai eu, de la Bender,
 al o topa asta,
 Învață să mă atac de panică.
 Cum adică? Învață să mă atac de panică, vreau să mă atac de
 panică, dar pe rețeta ta.
 Învață să mă atac de panică.
 Și eu, mi se pare că a zis exemplul ăsta, m-am citit într-o
 carte de ale lui, nu cred că l-am auzit, zicând asta,
 a lucrat cu o tipă la mandat, care l-a contactat nu știu
 cum, știa că are curs sau nu știu hotel,
 în... nu mai știu, în toate lumea, demult, în 80,
 care avea atacuri de panică de câte ori cineva din familia
 îi întârzia.
 Dar atacuri de panică deoluat cu salvarea, deci nu că s-a î
ngrijorat.
 Dar dacă cineva din familia îi întârzia,
 sau nu răspunde la telefon,
 pa, salvare, direct.
 Și era desperat, a fost la psihiatrii, la psihologi.
 Nu înțelegea nimic ce se întâmplă.
 Și asta...
 Să ai la hotel, sunt în pauză, vorbim cinci minute, cât am
 să...
 Cinci minute.
 A pus-o jos?
 Zic că ăsta nu are polidețuri.
 Ce vrei de la mine?
 Direct, nu face, dar face altfel.
 E un geniu nebun.
 Ce vrei de la mine?
 Păi, explica asta, ia 15 secunde.
 Ah, ok. Cum faci asta?
 Cum adică? Eu o să fac, dar nu vreau să...
 Taci, cum faci asta?
 Nu, că nu...
 Învață-mă să fac și atac de panică, dacă cineva din familia
 mea întârzie.
 Nu știu. Și asta vine întrebarea.
 Care e primul pas, totul e bine și frumos,
 Care e primul pas care e obligatorul să se întâmple ca tu
 să începi să te pregătești pentru atacul de panic?
 Care e primul lucru?
 Și asta tipa-i zice trigger-ul, da?
 Care era?
 Auditiv extern, chinestezic negativ.
 Sună telefonul și nu răspunde și apare chinestezii negativ.
 Se simzați?
 Deci ea suna pe cineva, auditiv extern, auzea ring-ring, să
 oprea,
 îi zice abonatul nu poate fi contactat, este auditiv extern
, mă urmăriz?
 Apărea instantaneu chinestezii înconfort minus și porneau
 strategia.
 Și spunea ok și suni, da.
 Și nu răspunde.
 Da, ce se întâmplă?
 Aproape că mai ai alesinul, dar încă n-ai intrat în atac de
 panică.
 Și după aia?
 Păi după aia...
 îi și văd într-o mașină plin de sânge.
 Deci direct s-a dus acolo, n-a stat pe vizual inter urmat
 evident de chinestezic și mai intens negativ,
 și după aia începe ghiște, buclă,
 Începe să aude scrijne de tablă și sirene, toate în căpșor
ul ei.
 Ăsta nu făcea pe hârtie, asta doar auzea, asculta.
 Și spunea, ok.
 Și vezi foarte clar tot ăsta?
 Și zice, da, văd, era vizual foarte mult.
 Ok.
 Și dacă n-ai mai vedea?
 Deci n-ai mai vedea.
 Începe desconfortul, dar nu mai vezi ce vezi.
 Crezi că ai mai fi eficient în atac de panică?
 Asta nu știu să explice, că nu...
 Dicea, ok, închide ochii și i-a băgat su modalități.
 Punem înapoi un... cum i-a zis...
 pe un dălat de... nu știu, buton de volum ca la radio, știi
?
 Cum era la Analogic, da?
 Varief, așa.
 Închide ochii, transă direct, închide ochii,
 pornește segmenta și o începe să asocieze.
 Sună telefonul, nu răspunde, ce te simți?
 Eu nu, nu vreau.
 Și când îi zice, îi văd pe ei,
 zice perfect, apasă pe volumul ăla,
 apărându-l așa și fă lumină completă,
 astfel încât să nu mai vezi mic.
 Aprinde becu peste tot din toată direcția,
 neon de stadion să fie.
 Și o făcea de-astea.
 Că nu mai vedea.
 O orbea, atât a asociată o lumină foarte puternică,
 încât ea nu mai vedea.
 Zice perfect.
 Și atunci, acum continuă,
 și testează din nou, fă din nou să-ți fie rău.
 Și-o duci din nou. Brextage, o duci din nou. Brextage, și-o
 duci din nou.
 Până când, de aici încolo,
 nu mai avea cum. Că astea nu mai aveau cum să urmeze. De ce
?
 S-a schimbat ingredientul.
 Și-a pus-o acum. După aceea recepție,
 sună pe soțul tău
 și hai să vedem dacă răspunde. Că am un făcut, nu am răsp
uns.
 Pus telefonul jos și a zis, probabil că e ocupat.
 Și nu și-a dat seama, ei nu și-a dat seama.
 Și atunci se uită, deoarece...
 Ești sigură?
 Păi da, și că s-a mai întâmplat să nu răspundă.
 Și nu a murit?
 Băi, culmea face, ești culmea și tu faci.
 Și așa vorbea.
 Pentru că, ghici ce?
 Odată ce se schimbă la nivel subconștient o semnificație
 sau o reprezentare, noi la nivel
 conștient, credem că așa a fost din totdeuna.
 Când aveți o revelație sub orice fel de formă, viața voastr
ă continuă după un punct în
 ca și cum ați avut-o din totdeauna.
 Dar sau nu, ați pățit?
 Așa se întâmplă și în anul subconștient.
 Toată dată ți-ai schimbat o strategie,
 prima maximă a doua iterație
 e cu ceva nou.
 De la a treia încolo e ca și cum așa a fost din totdeauna.
 Bă, are sens?
 Revin.
 Strategiile
 de eficiență într-un rezultat care nu-mi convin
 Sunt la fel de ușor de elicitat ca strategiile de eficiența
 cuiva care face ceva ce vreau și eu.
 Sunt aceleași întrebări.
 La ce te gândesc și ce faci, în ce ordine?
 Eu, dacă vreau să modelez pe Vasile, în orice fel de de la
 umor, la carizmă, la ce vrei tu,
 cu întrebările potrivite spun, pără eu, că scot strategia.
 Umorul, carizma, curajul,
 storytelling-ul.
 Sunt în spate strategii.
 Singura diferență față de noi și alții care fac asta
 este experiența pe acea strategie. Atât.
 Asta înseamnă că tot ce de-a făcut este să găsești strateg
ia corectă
 și să o repeți, să o implementești și să o repeți.
 Atât.
 Altă întrebare.
 Cum știi că e momentul să?
 Cum știi că e momentul să?
 Altă întrebare. Ce se întâmplă prima dată?
 Sau cum începe totul?
 Asta ce e întrebarea de?
 Trigger.
 Cum începe totul? Ce e nevoie să întâmple prima oară?
 Unilor strategii sunt foarte ușor de stricat stricând
 trigger-ul.
 Efectiv îi strici trigger-ul. Sunt modalități, dezancorare.
 Altă întrebare, e mai complexă, dar ajută că îi bag în
 transă.
 Ce e necesar să existe sau să se întâmple pentru ca proces
ul să înceapă?
 Ce e necesar să existe sau să se întâmple pentru ca proces
ul să înceapă?
 Să zicem că sunt la pasul 2 din strategie.
 Mi-a zis trigger-ul, și acum urmează pasul 2.
 Care credeți că e întrebarea cea mai banală?
 Orea asta? Mulțumesc.
 Dar nu-i zice al doilea pas, că o să zică... Cum adică?
 Bravo, ce se întâmplă după?
 Atât e simplu.
 Ok, și ce urmează?
 Ce se întâmplă după asta?
 Ce faci după asta?
 Acum urmează o întrebare sora la ceva în următoare.
 Se mai întâmplă ceva înainte de asta?
 Pentru că, atentie, oamenii nu știu să vorbească în strateg
ii, vor trece peste detalii pe care ei consideră că nu sunt
 importante.
 Este deosebit de important ca noi, când elicităm strategii,
 să ascultăm pe structură.
 Și când se zizăm că a sărit un pas, sau pare că a sărit un
 pas, să ne întoarcem blând.
 Se mai întâmplă ceva înainte de asta?
 Și asta îl face părți să se întoarcă.
 Să întâmplă ceva înainte de asta?
 Nu, nu cred, cred că asta e.
 Și atunci el se verifică, își dă mai dă un check.
 Vă zic o chestie.
 Dacă știi și înțelegi, și trebuie doar să înțelegi, nu tre
buie să faci nimic altceva.
 Nu trebuie să... O să vedeți.
 O să fii ușor acum, după ce îl faceți voi.
 Doar pentru că îl faceți,
 și ob să vedeți că e ușor,
 ulterior, ascultând pe cineva, tu în capătă o să auzi, viz
ual intern,
 chinestezic, dialog intern și ghici ce faci în momentul ăla
.
 Modelare.
 Poți să scoți strategii de la alți oameni fără să știe că
 tu îi modelezi.
 Doar pentru că știi ce să asculti.
 Și când îmi întreba, da, tu cum gândești despre bani? Deci
 faci bani ușor.
 Și în momentul ăla, taci.
 Că omul o să... taci draculeții!
 Că în momentul omul, dacă l-ai prins și l-ai făcut să fie
 interesat să îți dea un răspuns,
 o să-ți vorbească în strategii!
 Păi cum? Mii e miușor, mă gândesc că fac drept important
 pentru mine să-și începe să îți dea valori și convingeri și
 strategii.
 Mă are sens?
 Disclaimer, ca să vă îi nervez.
 Aveți o grămadă de oameni valoroși în jurul vostru, zi cu z
i, și nu sunteți atenți la strategiile lor de eficiență.
 de la a conduce
 până la anul întârzia.
 Oamenii lângă noi
 au foarte multe strategii de eficiență extraordinare
 și noi nu știm să fim atenți
 la cum fac ei asta.
 Unu că nu știm să fim atenți
 și doi nu știm ce întrebăr să punem.
 Leadership-ul,
 atitudinea de leadership, sunt șefi și leaderi
 care s-admirați și care inspiră,
 motivează
 și sunt iubi și aprecieați
 care sunt urechează de către echipe și sunt unii în aceeași
 poziții.
 La fel de inteligenți, poate mai inteligenți, care sunt urâ
ți de echipe.
 Care credească diferența?
 Strategia de leadership.
 Face sens?
 Atât de important, noi nu facem nimic în viața noastră fără
 strategie în spate.
 Bă, nimic!
 De la filtre, seducție, comunicare, relații de cuplu, sex.
 Că am vrut să știi ce e asta.
 Nu glumesc. Deloc nu glumesc.
 Când bărbații o să înțeleagă că sunt strategii care funcț
ionează mai bine decât cred ei,
 viața sexuală la femeiul o să crească fantastic.
 Și o zic ca bărbat asta, ca un ding-ding-ding-ding.
 Și sunt conștient. Nu glumesc.
 Sunt studii fără niciun fel de bul și vă arăt screenshot.
 Dar nu l-am, că l-am încărcat.
 Care arată, nu fără glumă, Stanford, și nu mai știu care,
 Prin interviuri arată că bărbații care sunt deschiși la înv
ățat despre sexualitatea lor sau a femeilor,
 nu, formularul este așa, în culpuri în care bărbații, nu
 femeile, bărbații sunt deschiși la educație sexuală
 despre sexualitatea femeilină masculină, gradul de satisfac
ție a sexualității cuplului crește până la 80% în cunții
 care în momentul actual este la 20-30%, dar nimeni nu vorbe
ște spre asta.
 Dați și asta aici.
 Care e diferența?
 Strategii.
 Strategii, atitudine,
 asumare să fac ce fac din fel de cât ce cred eu că funcț
ionează.
 Pare sens?
 Inclusiv în domeniul ăla.
 Era să zic fucking domeniul ăla, dar era prea...
 Ca să înțelegeți cum funcționează mintea mea, știi adică.
 S-a abținut până nu s-a mai abținut.
 Că au zis că sună bine.
 Altă întrebare.
 E obligatoriu să?
 Dar cred că v-am zis-o pe asta.
 Nu? Nu. E obligatoriu să...
 Întrebarea e obligatoriu să este o întrebare adresată, zice
ți voi.
 Elementul e critic din strategie. Verific dacă e obligator
iu, momentul ăla.
 E obligatoriu să te gândești la...
 Păi da, că dacă nu mă gândești la, nu simt.
 A, ok. Și în momentul ăla știi că e critic.
 Ok, și mântul ăla știe că-i critic. Are sens? Și-l marchez
 cumva, îl încercuiești sau...
 Când faci X? Nereu sau doar uneori?
 Ce se întâmplă în interiorul tău atunci când?
 Bun. Cum vi se pare?
 Doar intrebari. Nu trebuie sa stii matematica, nu trebuie
 sa stii psihologie, trebuie doar s-a putut intrebari
 si sa asculti ce zice omul ce a sa invata la practicina. As
cultare pe structura.
 Si poti sa fii in postura in care te intalnesti cu un
 client, cu un leader de orice fel,
 cu un chef, cu un om pe care admiri orice fel de sens.
 Și doar punând întrebări care aparent sunt de conversație,
 tu să primești strategii de eficiență și de performanță a
 unui om,
 care a ajuns la strategia aceea în niște ani de muncă,
 pe care tu, după aia, poți să-ți instalări să fie.
 Asta se numește modelare.
 E doar un pas. Mâine facem următorul pas.
 Dar asta e doar o vare.
 Ascult și ce zice.
 Cum ai obținut X? Cum ții un speech?
 Și o să vezi că îți spune cum ții un speech.
 Și dacă știi să-i pui întrebarea, și înainte de asta ce se
 întâmplă?
 A, păi înaintea asta mă pregătesc pentru speech.
 Care e altă parte din strategie? Dacă nu trebuie, nu îți sp
une.
 Cum te pregătești pentru un speech?
 Păi mă pregătesc pentru un speech...
 decizând subiectul.
 E suficient?
 Nu. Ok. După ce ai desit subiectul, ce faci?
 După ce am decis subiectul, mă gândesc la cum poate fi înț
eles greșit.
 Asta e strategia mea.
 Ah, ok.
 Și după ce te gândesc la cum poate fi înțeles greșit, ce
 faci?
 Încep să îmi pun pe hârtie obiecții la ceea ce eu prezint
 ca să le anticipez eu și să n-apară mintea lor.
 Deci am pași, am milestone-uri
 în care oamenii nu mai poate să vene să spună, nu știu des
pre ce îți vorbesc.
 Ba da, tema,
 ce este tema,
 cum poate fi înțeleasă greșit sau nevaloros,
 după care care ar fi teoretic obiectii la tema asta.
 Și nu le lași să apară în mintea lor, ci le explici tu.
 Și ai de tamai spiciul de 20 minute,
 deja fără să ai habar despre ce o să vorbești.
 Face sens?
 Așa, din aer.
 Merg mai departe, eu,
 eu mă asociez vizual intern
 și văd efectiv sala,
 dar mă văd pe mine din locul audienței.
 Și mă văd într-un mod pozitiv, mă văd pe mine, deci vizual
 inter,
 chinestezic pozitiv, admirativ.
 Are înseamnă? Simt admirație, mă duc eu în postura de poziț
ie perceptuală a audienței
 și mă uit la ăla care dă din flanc acolo și zic, ba, asta
 chiar nu-i prost,
 e ceva bine, adică...
 Bravo. Da.
 Cu ce priming urc eu pe scenă după aia?
 Altul, decât dacă zic, mama, e fros o să uiți piciu.
 Care e altă strategie la fel de eficient?
 Doar că în altă direcție. Mă, face sens.
 Suntem plini de strategii automatizate în direcții în care
 nu ne convin.
 Doar nu știm să le oprim.
 Din fericire, asta faceți după pauză.
 20.000 pauză, vă aștept.
 Care fuge și pleacă, îl lovesc la genunchi.
 Deci nu vă traceti păr...
