 Da, Iacob.
 Să fii prieten chiar în deschizi, da?
 Da.
 Să fii partener sexual tot deschizi.
 Da.
 Care e diferența?
 Diferența că cu prieten nu vrei să te culgi.
 Atenție! Pot să transmit mesaje specifice sexuale, deși nu
 am nici cea mai mică intenție să fac asta.
 Și să îți dau un exemplu. Am lucrat la București cu o tipă
 super faină și inteligentă, lucrează în corporație la Buc
urești,
 nu dau nume din motiv evidente, la un moment dat îmi spune,
 bă, înțeleg ce spui, are sens, ok.
 Dar de ce eu tot tipul primesc avansuri sexuale când nu vre
au să fac asta? Femeile ați fațit asta vreodată, dragilor?
 Ok.
 Barbatii mari arata, sigur, dar
 mai patim si noi din cand ne gandim.
 Sa zicem.
 Sa zicem, da? Ok.
 Si o intreb...
 Pai si de unde stii tu ca nu inviti
 prin om verbalul tau?
 A, pai n-am cum sa fac asta face, ca eu nu am cum.
 Eu nu vreau si nu vreau.
 Ca nu-mi trebuie, ca nu vreau, ca...
 Bine, si ce se intampla?
 Pai vin barbati, ma apeleaza,
 imi propun, imi discut, sa o ofera toti.
 Bine, bine, si cum facea?
 Nu stiu. Deci hai sa facem un exercițiu.
 Era toată sala acolo.
 Și zic, uite, să spunem că eu sunt un bărbat nu te cunosc,
 da?
 Cum aș face eu? Arată-mi cum te comporți tu în prezența un
ui alt bărbat.
 Indiferent că la lucru, acasă, la bar, la club unde mergi
 tu.
 Că asta, cu lumea, era frustrată că pățea chestia asta la
 business, în serviciu. Deci profesional.
 Și zic, ok, hai să luăm situația aia.
 Arată-mi cum te comporți tu, zic să spunem că îți faci o
 cafea, da?
 La bucătăria, la insula aia, acolo unde suntem toți colegii
, îți face o cafea și vreau să te comporți exact asta.
 A durat un minut sau două până să se calmeze că eram fața
 grupului și la un moment dat își ridică cafea și face așa.
 Știi? Și eu eram...
 Toți colegii erau...
 Și zic o chestie, stop, îți mulțumesc frumos. Vreau să-ți
 spunăți bărbații ce ați înțeles, știi?
 Și la care toți au ridicat mâna, aș invita-o la o cafea.
 Direc, nu...
 De ce? Pentru că ea prin zâmbet transmitea invitații.
 Și arăta vecii?
 Nu.
 Zâmbea cu subînțeles.
 Poți să zâmbesti așa?
 Sau poți să zâmbesti așa?
 Dacă mai faci și...
 Nu trebuie să zic multe, nu?
 De acord?
 La nivel științific s-a demonstrat că în relațiile sexuale,
 rar de tot, nu că niciodată bărbatul face primul pas, ci
 femeia.
 S-a făcut un test, s-a pus o domnișoară într-un campus de
 studenți, într-o bibliotecă, ca să fie cât mai non-sexual,
 să nu fie legătură cu asta,
 într-o bibliotecă a pus o domnișoară care citea. Și pe rând
 au început să bage subiectii, studenții care nu știau de ce
 stă acolo.
 De ce stai acolo? Lui s-a spus ca e cu totul alt fel de
 experimentul ca sa nu se prinda, sa fie foarte obiectiv.
 Si erau bagati ca parand in biblioteca, in locul unde citeș
te domnisoara.
 Si s-a constatat ca in peste 90% din cazuri, pana cand domn
isoara nu ridica ochii din foaie sa se uite la barbat sau la
 tip si dupa aia sa uita inapoi...
 Deci nu face nimic altceva, doar sa uitat citea, ridica och
ii sa uita si punea ochii inapoi in foaie.
 Abia dupa aia era abordata de celălalt.
 Ce faci? Cum te cheamă? Câtă ceasul? Cât să stai pe aici?
 Despre ce citești?
 Până să facă chestia asta, nu o băga nimeni în seama.
 Femeile inițiază prima oară prin faptul că invită
 sau aprobă interesul deja manifestat al celorlalți.
 Stabilez tinta.
 Da.
 Deci, la fel, științific și o să vă pun chestiuțe pe
 Facebook, dacă miroasă să aminte,
 sunt experimente care au constatat că atunci când un bărbat
 întră într-un bar, într-un context, da,
 Să spunem de relaxare, unde sunt și femei și bărbați.
 Rar, foarte rar, bărbatul se va duce la o altă femeie care
 fie nu n-a invitat prin privire sau zâmbet,
 fie nu i-a confirmat interesul deja manifestat de el.
 Rar se va duce bărbatul la acea femeie. De ce?
 De teamă de a fi respins.
 Însă la nivel subtilian...
 Subtilian, auzi, subtil!
 Am inventat încă unul.
 Reptilian, când primește OK-ul,
 În fel de hai, să te văd.
 Abia atunci începe jocul seducției.
 Rar de tot bărbații vor aborda sexual o femeie pe care în
ainte nu au confirmat-o prin aprobarea ei non-verbală sau
 prin găsirea unor indici care se arate că și ea e interesat
ă.
 Rar!
 Sună cunoscut?
 Are sens, da?
 Ți-am răspuns, Iacob.
