 Muzica
 Neata!
 Neata!
 Așa, bine ați revenit!
 Cum sunteți?
 Plini, sătui de mine! Ha-ha, nu de mine!
 Înghețați? Perfect.
 Înseamnă că n-aveți cum să adormiți.
 Andrei, un pic aerocondiționat mai încet.
 Suficient de un pic cât să simtă,
 nu suficient de mult cât să adoarmă.
 Buuuan!
 Cum sunteți, dragilor?
 Despre ce ați vorbit la masă?
 Legat de NLP mă interesează.
 Cine m-a bârfit sincer? Așa? Mulțumesc. Ia.
 Ce ați zis?
 Lasă-vă răjeala, altcineva?
 Când facem exerciții? Acuma.
 Fix la asta ne pregătim.
 Înainte să facem exerciții, nevoie să
 Introducem câteva cuvinte în vocabularul NLP, pe care le
 vom folosi constant în această călătorie,
 și pe care aș vrea să le stăpâniți indiferent că le veți
 folosi sau nu.
 Vreau doar să le știți, vreau să le cunoașteți, vreau să le
 aveți.
 Aceste cuvinte sunt, apropo de pacing-ul pe non-verbal și
 pacing-ul pe verbal.
 Ca să poți să se sizeze atât de multe detalii în același
 timp și să poți să te adaptezi lor, să le folosești, să le
 valorifici,
 e nevoie să ai o abilitate care se numește în limbaj de
 specialitate al comunicării non-verbale acuitate senzorială
.
 Acuitate Senzorială
 Acuitate senzorială înseamnă abilitate de a vedea discerne,
 adică diferenția,
 între mai multe detalii, pe mai multe canale de comunicare
 în același timp.
 Acuitate senzorială ridicată înseamnă că poți să privești
 un om în ochi în timp ce observ că se întâmplă ceva și în
 perifericul tău,
 sau poți să privești în ochi în timp ce vorbește și poți să
 vezi, când apar sub orice formă,
 alte gesturi din punct de verenu în verbală care poat să
 conteze în comunicară dintre voi doi.
 Majoritatea oamenilor cu vârșitoare se concentrează doar pe
 ochi și cuvinte.
 Adică se concentra pe a privi pe cealaltă persoană și pe ce
 spune efectiv cealaltă persoană. Da sau nu?
 E o acuitate senzorială scăzută.
 Pentru că în timp ce, imediat, în timp ce tu privești o
 persoană și asculți o persoană, se mai întâmplă lucruri.
 Da sau nu?
 Acuitate senzorială ridicată înseamnă să privești în față,
 cum uit eu acum la colegă mea, Urelia,
 să vezi pe cineva în stânga care își auzi acum mână la ure
che,
 în dreapta cineva să scape la front, aici în stânga mea
 cineva să scape la mână,
 și-i șocată că văd în timp ce privesc încă în față.
 De ce crezi că poți să facă asta?
 M-am antrenat.
 Acuitatea senzorială înseamnă spirit de observație.
 Antrenat să fie ridicat.
 Nu sunt vreun semizeu, nu... servicile speciale, de exemplu
.
 Își antrenează acuitatea senzorială să poată sesiza detalii
 acolo unde altii nu vad aceste detalii.
 Servicile de securitate, la fel, policisti, procurori, jude
catori,
 sunt antrenati sa aibă acuitate senzoriala verbala inclusiv
,
 s-auda inclusiv inflexiunile vocii.
 Cand trec de la o propozitie la alta sau de la o informatie
 la alta,
 se schimba vocea cu care dai aceea informatia,
 daca are o mize emozionala. Are sens pentru voi.
 Asta inseamna sa aibă acuitate senzoriala ridicata.
 Din fericire, din nou, se antreneaza.
 Nu este ceva ce...
 A, o leu, cum ajuns?
 Fata, sa-mi uit intr-o parte, sa va post acuma in stanga.
 In primul rand, e nevoie sa devii conscient ca poti sa faci
 asta.
 Adica sa ajunga pe harta ta informatia ca...
 Uliu, e posibil asa ceva?
 Copiii poti face asta corect pana sa ajunga sa fie reprim
ati de societate.
 Cum?
 Corect, cand ati sfasuit prima oara in masina,
 Cei care aveti permis sau aveti permis chiar daca nu il mer
itati?
 Unii?
 Nu, am zis asta.
 Cand ne-am urcat pentru prima oara masina, inclusiv eu,
 si n-am avut acces la masina pana atunci,
 cand vedeai 3 pedale, 2 picioare, aoleo.
 Cum fac? 3 pedale, 2 picioare, 4? Cum?
 2 oglinzi, 3 oglinzi, 2 ochi?
 Volan schimbator, daca nu te-ai nascut cu hidrama ta in br
ate.
 cum mai zici cu cutia automată.
 Ce înseamnă asta?
 Ai învățat să întrenezi percepția de a fi atent în același
 timp, în mai multe direcții,
 de a calcula și de a lua decizii pe baza unor informații
 care se vinde pe mai multe canale.
 Da sau nu?
 Asta ce înseamnă că se poate ai făcut-o deja în mai multe
 contexte.
 E la fel și în limbajul non-verbal.
 E la fel și în comunicare.
 E nevoie să fii atent la ce se întâmplă în același timp pe
 mai multe canale.
 Introducem un om, o premisa, NLP, care zice
 Nu putem sa nu comunicam.
 Nu putem sa nu comunicam.
 Asta inseamna ca atunci inclusiv cand taci, spui lucruri,
 dar nu neaparat prin cuvinte.
 Și tăcerea e un răspuns, știți? Dictonul?
 Sau, bancul.
 Soția îi zice soțului, ce mă înnervezi?
 Da, tăceam. Da, da, da, tăceai agresiv!
 Lați că știi tu, știu la ce te gândeai.
 Nu putem să nu comunicăm, fix asta înseamnă
 nu comunicăm doar prin cuvinte.
 În esență, asta înseamnă limbajul non-verbal
 și limbajul trupului.
 Putem să comunicăm inclusiv,
 și există o știință, există o parte al limbajului non-ver
bal
 și al limbajul trupului care se ocupă de asta,
 în studiu meu și în fascinația mea pentru comunicare non-
verbală,
 am dat de informația asta,
 nu mă mai ajută,
 dar există o parte de oameni care și-au bătut capul
 să interpreteze inclusiv felul în care o persoană fumează.
 Opa, v-am captat atenția.
 Modul în care sufli fumul,
 atunci când ți-i... sau cum ți-i țigara atunci când fumezi,
 spune lucruri despre starea ta emoțională.
 Poți să sufli fumul în sus, în jos, lateral sau în față.
 Era o vrăjeală când eram eu adolescent, că dacă o tipă fain
ă, sufă, fumă de sigară, spre tine, tă place.
 Ce dacă tu nu știi ce să faci cu informația asta?
 Pentru că majoritatea bărbaților nu știu ce să facă cu
 informația asta.
 Trebuie să ne educăm ce să facem cu informația asta, pentru
 că noi ratăm stimul in om verbale apropo de asta.
 S-a făcut un studiu, experiment, în Statele Unite,
 Acolo să prind tristez cu oamenii aparent foarte mult, cerc
etători ăștia,
 au făcut două experimente, un într-o bibliotecă și unul înt
r-un bar, într-un campus studențesc.
 Într-o bibliotecă au dus o tipă, studentă, singură, era
 singura care știa ce se întâmplă acolo,
 sau mi se pare că nici ei nu i-au spus, i-au zis tu stai și
 citești, nu faci nimic, stai chill.
 Și-au băgat în bibliotecă părând câteun... îi dădea acces
 gen, l-au băgat, nu știa nimeni ce se întâmplă,
 Primea acces să intre în bibliotecă.
 Părând, câte unul.
 Să punea la masă lângă tipa studentă și se filma.
 Și s-a constatat că, în peste 90 de astăzi din cazuri,
 nu începea nicio conversație între cei doi în orice formă,
 inclusiv non-verbal sau orice,
 până când Ea nu permitea asta din punct de vedere non-ver
bal.
 Permitea asta înseamnă să uita la el într-un mod anume
 care-i transmitea lui mesajul,
 Apropiate.
 Ai acceptul.
 Poți să vii.
 Concluzie. În seducție, nu bărbații fac primul pas.
 Da, cred că femeile sunt prinse.
 Bărbații sunt prins și în schimb.
 Bărbații sunt prins și în schimb.
 Când vine vorba de seducție și flirt, nu bărbații fac prim
ul pas.
 Și dacă fac primul pas fără să ia în calcul un verbalul fem
elor, doar ei fac pas greșit.
 Bărbații care au flair în seducție sunt în realitate bărba
ți care interpretează corect limbajul non-verbal al femeilor
 în etapa de seducție și flir, nu bărbați care au ceva în
 plus,
 ci cei care sesizează aprobările non-verbale de apropie te
 și poți să te bagi înseamnă.
 De obicei bărbații și nozi cu hate o zic, am fost și eu ac
olo și trebuie să recunoaștem,
 ratează 90% din indicatorii non-verbal pe care o femeie îi
 trimite,
 Ceea ce a confirmat încă un alt studiu, tot în State Reun
ite, în barul din campus de care v-am spus,
 au pus niște tipe mișto la bar singure,
 lângă ele jox de ăștia sportivi și bar, știți cum e un bar
ul sportiv, mă rog, tineri, studenți, nebuneală.
 Și s-au filmat interacțiunile între ei naturale, fără să f
ie niciun fel de regie,
 și s-a constatat că e necesar de până la trei confirmări
 non-verbale din partea unei femei,
 până când un bărbat are curat să apropie dracului odată.
 Cu alte cuvinte, bărbații nu prind ideea.
 Sună cunoscut, drăgui și femei.
 Nu se prind.
 Trebuie să fie explici cu semnalizări de alea ca la elicop
teri uneori pentru unii.
 Din mai multe motive nu trebuie să intrăm acum acolo.
 Pe de o parte, stimă de sine scăzută, pe de altă parte,
 lipsă de încredere,
 pe de altă parte, lipsă de abilități non-verbale și acuit
ate senzorială ridicată.
 Nu există asta, nu o avem.
 Femeile sunt mai intuitive când vine vorba de comunicare
 non-verbală,
 pentru că natura va dat vă odarul de a face copii, de a du
ce naștere pe lume copii,
 și copiii împrimi cel puțin doamnă de viață comunică în un
 verbal cu voi.
 De asta aveți o clinație naturală spre a interpreta corect
 și intuitiv limbajul în verbal.
 Bărbații nu!
 Noi ca bărbați trebuie să ne întrenăm să înțelegem, să
 comunicăm și să intuim corect limbajul în verbal,
 adică noi ca bărbați trebuie să ne întrenăm acuitatea senz
orială, să primească mai multe informații în același timp și
 să și interpretăm corect.
 Te rog?
 Sau să creștem cu bun? Corect, adevărat, șați mări.
 Cris, te rog, pe scurt?
 Ia, microfonul.
 Mi-e rad dor de ea.
 Apropo de asta cu femeia face primul pas
 și că eu transmis semnalele non-verbale.
 Așa aveam o discuție cu anumiti colegi
 și am zis, ok, de câte ori este nevoie eu ca femeie
 să mă uit la tine ca bărbat, ca tu, dracu' lui,
 să te ridici de la masă și să vii.
 Că dacă vin eu să fac primul pas,
 deja sunt un masculin, corect?
 Adică mă încalc limitele.
 E o convingere interesantă, nu neapărat.
 Poți să faci asta ca femeie fără să fii masculină.
 Ok, de câte ori e nevoie să transmit eu semnalul nou verbat
?
 Până se prinde.
 Hai dă-l în măsa.
 Păi mă uit la tine, odată.
 Până se prinde.
 De două ori.
 Vrei să-ți dau un motiv pertinent pentru care bărbații nu
 fac asta sau nu mai fac asta cum se facea pe vremuri?
 Da.
 Din nefericire, și ți-o spun din experiență personală,
 și mulți bărbați, dacă vă regăsiți susține sau nu, dacă gre
șesc e perfect în regulă,
 mulți bărbați au fost respinși agresiv de multe femei care
 n-au știut să refuze decât agresiv.
 Și s-a instala patternul de ce să mă apropiei să-mi dă una
 peste munfă sau să mă facă de râs într-estaurant aici.
 mai bine stau flexat sau mă convinc sigur că mi-l mi se
 pare
 și atunci mă apropie, ceea ce, după ce e prea târziu, sunt
 de acord cu tine.
 Dar foarte mulți bărbați care sunt bine intenționați, care
 au abilități de comunicare,
 care văd și se sezează corect și interpretează corect semn
alele,
 nu au încredere că nu vor fi respinși agresiv. Se întâmplă
 sau nu?
 Are semn și-l zic și este rușinea, care este un fel de pres
iune socială, de a nu se întâmpla din nou.
 Evident, este discutabil că nu toate femeile fac asta, doar
 unele.
 Nu este despre toate mereu niciodată. Dar vreau să-ți arăt
 baiasuri cognitive care sunt pe harta unea și tu nu știai.
 De asta, femeile care știu să comunice eficient au răbdare
 cu faptul că uneori bărbații
 au această rană de respingere agresivă pe harta lor, pentru
 care nu ești tu vinovată, dar poți să o vin, deci.
 Și atunci este greșit ca eu să etichetez acel bărbat la
 nivel psihologic ar fi în rol de băiețel?
 Corect, e greșit. Nu înseamnă că este așa.
 Înseamnă doar că e posibil să aibă nevoie de un pic de spaț
iu sau timp
 ca să evalueze corect că nu se expune unui umilie din nou.
 Sunt bărbați masculini care au rană de respingere.
 Ghici ce? Maturi.
 Cum?
 A zis că...
 Exact. Nu e greșite, e contraproductiv.
 Așa cum cunosc bărbați maturi emoționali care sunt...
 greșit...
 Nu greșit, care sunt agresivi, verbal... Nu verbal.
 Agresivi în abordarea unor femei,
 deși sunt maturi emoționali,
 nu se sezează semnale de nu te plac.
 Adică, prima oară îi zice femeia, nu sunt interesată,
 a doua oară îi mai zice o altă, lasă-mă, știi?
 Și ei nu înțeleg.
 Asta a împățit-o.
 Sunt și asta sau nu o cază?
 Sunt și asta sau nu o cază?
 Înțelegi undeva?
 Și asta înseamnă a cuitatea senzorială.
 Cuitatea senzorială se exerțează.
 Și ca să închid bucla asta, Cris, nu e greșit tu ca femeie
 să faci primul pas efectiv
 către un borbat de care îți place, nu înseamnă că ești
 masculină.
 Mersi, acum așa-i văd cum ești un singură.
 Modul în care faci asta te face masculină sau feminină.
 Ok.
 Nu faptul că faci asta.
 Are sens?
 Cum faci asta?
 nu că face asta, te face masculină sau femenină.
 Ok?
 Bip, bip!
 Sunt clopoțele alea.
 Mă bucur!
 Mersi!
 Acuitate senzorială, următorul cuvânt pe care vreau să-l
 introducem.
 Congruență.
 Congruență.
 Sau...
 Incongruență.
 Congruență, incongruență.
 Congurență înseamnă alinierea și exprimarea acelui așași
 mesaj atât verbal cât și non-verbal.
 Alinierea și exprimarea acelui așași mesaj atât verbal cât
 și non-verbal.
 În momentul în care din cuvinte spun ceva și din non-verbal
 spun altceva,
 Se numește incongurență.
 Incongurențele, vreau să vă notați, asta nu înseamnă că
 persoana minte.
 Incongurențele înseamnă că persoana
 simte ceva
 ce o face să fie incongurentă. Anxietate, frică.
 Ceva e acolo.
 Sau, și mai e și variant asta,
 Vreau să vă dau un exemplu imediat.
 Persoana nu știe să fie congruentă, crede că e.
 Crede că e, nu e.
 Și sunt oameni aceia care orăra le spui,
 auzi, dar zâmbeste.
 A, da, sigur.
 Da, așa zâmbesc, nu mă strâmp.
 Sunt oameni care nu știu să fie expresivi,
 cum vă ziceam în prima parte a zilei.
 Și atunci când li se cere să fie expresiv, sau încearcă să
 fie expresiv în mod intenționat, nu le iese.
 Eram în Buzău acum câțiva ani,
 mă duceam, nu mai știu, din Buzău Sunt, ca să știți, acolo
 m-am născut,
 am trăit mult în 19 ani în Buzău,
 am golănit în București vreo 7 ani,
 și am stat în Maramurești vreo 9, acum stau în Cluj de 4.
 Am plimbat un pic.
 El a motivul vieții mele, viața pe drumuri, aparent.
 Îmi place, mă împrindește, mă distrează, mă obusește, dar î
mi place.
 Revin în Buzău, la un moment dat mă duc într-un magazin, h
ibermarcat în Buzău și dau de o reclamă, cred că de la Altex
, nu sunt sigur.
 Pusă pe perete, o tipă încerca să-mi vândă un frigider prin
 postura ei, știi? Nu știu ce vroia să vândă acolo.
 În schimb, ce mi-a frapat, ce mi-a tras mi-a atenția, a f
ost non-verbalul ei, care era chipurile, cred că, cu familia
,
 cu sotul, sotia, labradorul, nu mai stiu ce era acolo langa
.
 Iar privirea ei, incerc sa o replic cat pot de...
 identic, era asta.
 Stiti cum verificati daca se sizeze ceva congruenta sau nu?
 Ce putin pe imagine si pe video.
 Pune una peste gura.
 Ca daca ochii transmit te omor.
 Si zambetul spune cumpara,
 ai incongurenta.
 Foarte mulți oameni sunt incongurent fără să știe, pentru
 că nu știu să fie expresiv, exact ce v-am spus în prima
 parte a zilei.
 Expresivitatea se exersează.
 Nu înseamnă că, dacă ești incongurent, minți.
 Înseamnă doar că nu știi să fii congruent și non-verbal.
 Tu poți să fii congruent verbal cu tonul vocii, cadență,
 intenție.
 Dar non-verbal, e posibil să nu știi că ești incongurent.
 Încă un caz interesant, din activitatea mea de trainer, pe
 care îl dau exemplu de foarte mulți ani,
 cu aprobarea ei. Este un tip dintr-o corporatie din Bucure
sti, mare corporatie, tipa post mare
 in corporatie, director, team leader, man, I don't know ce
 nume, titlu, foarte mare. Se plângea exact la
 workshopul de comunicare non-verbală, că înainte de cursur
ile, am ținut cursuri de comunicare
 non-verbală, de o zi, două, îmi zice Horia și eram fix la
 etapul ăsta de congruiență în congruiență.
 Stai un pic că ceva nu înțeleg.
 Zic, zi, am dese provocări în spațiul profesional în care b
ărbați înțeleg mesajul greșit
 și mă abordează pe linie de bău-ci-că-uau-au
 în condițiile în care eu sunt coleg alor sau șefa lor.
 Și eu n-am nici cea mai mică intenție.
 Femei, știți de ce vorbesc? Să întâmplă sau nu? Da sau nu?
 Mulțumesc.
 Fiiți atenți, majoritatea acestei vine de obicei a bărbațil
or,
 ca să vă degărbezi de orice presiune.
 Nu e vina voastră că noi nu înțelegem mesajul.
 Despre asta am vorbit până acum. Noi ar trebui să învățăm
 acuitate senzoriale, comunicare
 și să ne crească un pic ochii și la spate.
 Să citim camera mai bine, perăunește.
 În același timp se întâmplă uneori, uneori, următoarea situ
ație.
 Vine tipa, era în față, fizică, să-i spunem Mădălina, o che
amă altfel.
 Zic, hai să facem un joculeț. Vrei să-mi arăți mie care
 este nom verbalul tău?
 De zi cu zi. Cât poți tu?
 și să mă las să îmi dau seama dacă este vreo concurență în
 concurență?
 Bă, da.
 Și aici vreau să introducem încă un cuvânt.
 Și anume, stare de bază, sau în engleză, că de-aia este un
 singur cuvânt în mintea mea, baseline.
 Baseline, linie de bază, stare de bază.
 Starea de bază este starea ta în om verbală și emoțională
 în care ești neutru și nu ai nicio miză.
 Adică ești mea.
 Nici nu ești supărat, nici nu ești agitat, nici nu ești buc
uros, nici nu ești fericit. Ești ok.
 Baseline.
 De câte ori vă aluăm o persoană și analizăm o persoană din
 punct de vedere non-verbal, întotdeauna comparăm cu
 baseline-ul, atenție, al ei, nu al tău.
 Al ei. Întotdeauna orice modificare din punct de vedere non
-verbal, o compari cu starea ei de bază.
 Starea ei de bază este să fie încrântată, că așa e ea, ca b
ărbatul de care ți-am spus în prima parte a zilei,
 și brust devine...
 ...evaluiesc cu ce făceai la interior și starea lui de bază
, nu cum ce ți se pare ție e că normal sau nu.
 Și acum să revenim la doamna asta.
 Ii explicasem deja ce înseamnă baseline, știa ce înseamnă
 baseline, zic hai să vin față tău rău frumos și...
 vreau să arăț pe scaun, dar să nu fie presiune în picioare,
 Ia-ți câte secunde e nevoie tu să face asta.
 Poți să închizi ochii dacă vrei, să intri în starea în care
 tu ești perfect naturală,
 fără miză, fără expresivitatea intenționată, fără frică sau
 axietată.
 E, efectiv, dacă te-aș privi de la distanță într-un moment
 aleatoriu, aș vedea nonverbalul tău.
 Înțelegi ce i-am cerut?
 Să văd ce poate cineva să citească după nonverbalul lui.
 Se pune pe scaun, ia câteva momente și îmi arată asta.
 Și eu zic, tu așa privești întotdeauna? De ce de așa-ți
 relaxată?
 Ea avea un nom verbal de, ziceți voi, dragi femei, de flirt
, de invitație, de...
 Deci, dragi bărbați, dacă o tipă mișto în proximitatea vo
astră vă privește, dă mai multe ori, nu o dată, cu privirea
 asta,
 fugi în direcția opusă? Cred că nu. Înțelegi un debat?
 Și explic asta, zic, my dear, tu, verbal și intențional, eș
ti profesionistă. Bravo!
 Non-verbalul tău, pentru că nu avea abilități de comunicare
 non-verbali exersate,
 și nici a cuitatea senzorială, atentia, a cuitatea senz
orială are două forme.
 A observa pe ceilalți și schimbările care apar de la o sec
undă l-alta pe mai multe canule de comunicare,
 și abilitatea de a putea să mă observ pe mine,
 și schimbările care apar în mine și non-verbalul meu de la
 o secundă l-alta.
 Începe să fie fain, așa-i, și a nu avea pasta.
 Și de la nicio secundă nu m-am gândit că este important și
 nonverbalul meu un raport cu ceilalți.
 Și aici vreau să fac o precizare importantă.
 Majoritatea covârșitoarelor care devin interesați de limbaj
 nonverbal și comunicare nonverbală o fac ca să-i citească
 pe ceilalți.
 Ceea ce este o intenție eronată dacă nu ești procuror, arm
ată, poliție, pompier, om de, nu știu, forțe speciale.
 Te ajută să-i citești pe ceilalți, nu asta va face diferenț
a în comunicarea ta.
 Știi ce va face diferența în comunicarea ta?
 Adaptarea ta și a propriului tău, limbajului, lor verbal și
 a comunicării tale,
 la ceilalți, ca să obții ce ai nevoie să obții în relație
 cu ei.
 E mult mai important cum ești tu perceput de ei decât cum î
i percepi sau îi citești tu pe ei.
 Are sens.
 De exemplu, spunea cineva la un curs, când întreba mă ochie
,
 de ce ai vrea să înveți comunicarea în un verbal?
 Păi ca să-i citezi pe ceilalți, în mod evident.
 Și răspunsul 2. Să-i manipulezi.
 Și al doilea de fapt, asta cu manipularea al treilea,
 să-i princ în mint.
 Tneuror, citu, că era o femeie și vrea să-l princ.
 Și zică, auzi, te pot învăța să reușești să-ți dai seama câ
nd cineva te minte.
 Cu ce te-ar ajuta?
 A, păi o să știu că minte.
 Și zic, ok, statistic, în 5% din cazuri, toți ne dăm seama
 când suntem mințiți.
 În 5% din cazuri,
 statistic, noi simtim cand suntem mintiti. Da sau nu?
 Pentru ca creierasul nostru, subconscientul nostru, se size
aza prin acuitate senzorela.
 Ce v-am spus mai devreme ieri, cred ca, despre intuitie, as
eara.
 Calculul matematic instantaneu a multor variabile facut de
 subconscientul tau
 care iti dati doar concluzia prin o emotie. Acuitate senz
orela.
 Numai ca nu o faci conscient, o faci subconscient. O avem
 toti.
 Radarul nostru, interior.
 Ai intrat vreodata intr-o campiune in care ceva nu era bine
?
 Desi nimeni nu zicea nimic, simteai ca a fost un conflict
 sau o cearta acolo, da sau nu?
 Toți avem acest radar instalat.
 Si eu intreb, zic, cu ce te-ar ajuta sa stii cand celalt te
 minte?
 Corcum stii intuitiv de ce ai multe ori.
 Pai sa stiu ca ma minte!
 Da, zic, ok.
 Nu cumva e mai important sa afli
 Ce l-a făcut să se simtă atât de nesigur încât să fie neces
ar să te mintă ca să poți să anticipeze asta și să nu mai
 simtă nevoia să te mintă și să fie sincer?
 Aaaa, nu mă gândi la asta.
 E mai important să poți să influențeze emoțiile unei perso
ane ca să-i transmiri senzații de încredere și conexiune,
 raport,
 decât să îl pândești la fiecare poat să vezi când te minte.
 pentru că, atenție, chiar și când vei fi sigur, garantat că
 l-ai prins sau ai prins-o pe persoană, că minte,
 de cele mai multe ori nu poți să dovedești asta.
 Pentru că va fi gândul tău contra gândul lui, întrebarea ta
 contra întrebării lui,
 afirmația ta contra afirmație lui.
 Majoritatea amători care sunt prinsi cu minciuna nu recun
osc.
 Da sau nu?
 Și atunci vin și vă întreb, la ce ne ajută să știm când ne
 mint ceilalți?
 La proapă la nimic.
 ne ajută în schimb să ne concentrăm pe cum facem să creăm
 un cadru
 emoțional, relațional de comunicare în care persoana
 respectivă să nu simtă nevoia în acest moment.
 Nu e mai valorul asta.
 Și atunci raport, ce am făcut în prima partea zilei.
 Dar revenim la cuvinte.
 Este extrem de important să fii permanent observator al
 proprietatei ale persoane,
 limbajului tonul verbal, tonul nivel top, cadenței verbale.
 Eu personal fac asta
 in fiecare moment in care sunt in fata voastra sau de fata
 cu cineva.
 Am un bird view, sa zic asa.
 Stiti cum e la parcare cand parchezi masinile noi, acum mai
 noua, au ceva camere,
 cand parchezi, sa duci in...
 e o camera care pare ca e deasupra
 si iti arata milimetric de sus privind cam cum se vede 360.
 Stiti de ce m-ar refera?
 La fel putem sa facem si noi cu noi, pentru ca ne antrenam
 acuitatea senzoriala.
 Eu fac asta prin urmatoarea întrebare
 și reușesc să fiu, eu cred, cât de cât eficient în ceea ce
 explic
 în fața voastră sau în fața altcuiva
 prin urmatoarea întrebare, cum pot acum să fiu greșit înț
eles?
 Constant rulează la mine.
 Oare cum poate cealaltă persoană să mă înțeleagă greșit
 acum?
 Constant. Și îmi dau seama, auluiu, stai că vorbesc un pic
 prea tare, sau nu sunt expresiv.
 sau poți să par arogant, eu cea mai des etichetă pe care o
 primesc,
 și de multuri nu-mi pasă pentru că chiar sunt,
 este cea de arogant.
 E principală etichetă pe care o primesc de la cei care mă c
unosc pentru prima oară
 și care n-au răbdare măcar 15-30 secunde să vadă dacă se
 confirmă sau nu eticheta.
 Să uită la fața mea și spună, arogant.
 Am momente când e importantă pentru mine miza socială și z
ic,
 Ok, s-ar putea acum, daca nu schimb nimic, sa fiu perceput
 arrogant.
 Nu e in favoarea mea, apropo de ce vorbeam cu Florin, stii?
 Care sunt consecințele posibile?
 Si zic, ok, in favoarea mea acum, sa fiu perceput arrogant?
 Nu! E cu miza, da, hai sa schimb asta.
 Si incep sa-mi schimb comportamentul eu, de la mine, de la
 sine, ca sa evit eticheta de arrogant.
 Ba, are sens?
 Da, iar inseamna cunoastere de sine si auto-observatie.
 Majoritatea dintre noi nu ne punem nici o secunda.
 Intrebarea, cum as putea eu sa fiu greste, inteles?
 Nu ne punem întrebarea asta. Ne concentram de obicei pe ce
ilalți.
 NLP Practitioner
 începe de la tine, nu de la ceilalți.
 Concentrează-te pe tonul tău, poziția ta, nom verbalul tău,
 abilitățile tale de comunicare înainte să aștepți de la cel
ălalt
 ceva
 și îți promit că ceilalți se vor adapta.
 Pentru că în raport, în conceptul de raport,
 Odată ce tu ai intrat pe harta mentală a celuilalt și ai fă
cut leading, ai făcut pacing,
 persoana, te-ai dus la el, da?
 Va vrea să vină de pe harta lui pe-a ta.
 Va vrea să vină.
 Va simți să vină, va dori să vină.
 Nu va veni oricum in orice conditie, pentru ca oamenii in
 raport, in conectiune cu altii oameni, nu sunt prosti.
 Nu le scade inteligența.
 Doar emozional sunt fezandați, pregatiti sa fie influențați
 de tine,
 dar nu devin idioti blank doar pentru ca s-au conectat emoz
ional cu tine. Are sens?
 De asta e mai important sa ai abilitati de comunicare efic
ienta cu cineva, decat abilitati de a citi daca celalminte
 sau nu.
 Prin urmare, toți ce carte aveți cumpărată sau ați primit
 în orice sens
 despre comunicare non-verbală care vă spune și memorează
 această 3.000 de poziții
 că dacă pui mâna la nas înseamnă asta, e o carte mare de v
reo 700 de pagini
 care spune că dacă gestul ăsta la ăsta înseamnă asta,
 puneți-o la tot cu ușii sau la toaletă.
 Că nu vă ajută cu nimic altceva să memorați poziții non-ver
bale
 de limbajul trupului a 8 miliarde de persoane pe planetă.
 Nu vă ajută. Vă ajută acuitate senzorială, adică să puteți
 să se sezea schimbări și informații de la secundă la alta,
 să știți cât de cât să le interpretați și vă dau o
 interpretare.
 În momentul în care o persoană își schimbă limbajul non-ver
bal, își schimbă emoția.
 O persoană își schimbă limbajul non-verbal,
 poziție, spate, postură, oftat,
 înseamnă că în interiorul lui s-a schimbat emoția.
 Inclusiv voia din eauri, cât de ani am folosit asta,
 Am spus asta, și majoritatea de convicții dintre voi, ce a
ți făcut?
 V-ați dat dă pe spate, ați luat pixul în mână și ați spus
 să scrieți.
 Eu pot să pun pariu că în voi s-a schimbat emoția care era
 acolo până să zic eu replicaia.
 Ați zisat?
 Eu când v-am zis informația când o persoană-și schimbă lim
bajul în verbal,
 își schimbă și emoția interioră, mulți dintre voi, care ați
 rezemați,
 v-ați derezemați, ca să zic așa,
 ați luat pixul în mână și ați spus să scrieți.
 Emoția cu care tu ai scris nu mai era aceea de acum o sec
undă când ai primit informația, da sau nu?
 Atât de banal este.
 Întrebare pentru tine.
 E util și valoros să știi
 când în interior unei persoane cu care tu vorbești se sch
imbă emoția?
 Da, că înseamnă că știi cum îl impactezi.
 Încă nu știi ce fel de emoție are.
 Dar e suficient să știi? Ok, și schimbă limbajul verbal?
 Înseamnă că ceva din ce fac eu îl impactează, ajunge lel.
 Bine, avem feedback, să numește.
 Mă are sens?
 Și mai este un lucru pe care vreau să-l introduc ca să fac
em după aceea exercițiu și anume gesturi de calmare.
 Gesturi de calmare.
 Gesturile de calmare sunt în literatorie de specialitate, a
șa se numesc.
 Sunt gesturile pe care noi le facem pe pilot automat, major
itatea dintre ele nu suntem conștienți de ele.
 Și pe care le facem cu scopul, creierul nostru le comandă,
 cu scopul anatomic, cu scopul de a ne autoregla emoțional.
 Ce se întâmpla când eram copii și ne loveam?
 Făceam bubu sau ne certam cu fratele sau surioara și începe
am să plângem.
 Și ce facea mama? Ne lua în brațe și ne mângâia.
 Pe unii zici...
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 hormonul conexiunii.
 Oxitocina este în creirașul nostru produsă de noi.
 Da, cred că sunt și variante artificiune.
 Ai, Domchier, nu mă interesează în ce speție medicale, nu m
ă place, nu-i nici la mea.
 Însă în momentul în care e o altă persoană, când eram mici
 în speție,
 și acum e la fel de valabil, ne atinge mână piele pe piele,
 contact fizic,
 creierul nostru eliberează oxitocină și ne reglează, ne cal
mează.
 ne liniștim.
 Ne face să ne simțim safe.
 Același lucru se întâmplă chiar dacă nu ne atinge cineva,
 pierdă popilă, dar ne privește în ochi.
 Contactul vizual,
 blând,
 nu agresiv,
 eliberează în creărașul nostru oxitocină.
 Poți să te conectezi la cineva prin priviri, da sau nu?
 De ce vă zic asta? Acum, la nivel de maturitate, nu mai
 este social acceptat să tăiam mă mică în brațe, să ziceai,
 a, pui mamei...
 E bine, unii...
 Nu intră unexcepții.
 Nu mă privește, nu judec, e treaba doară.
 Dar nu mai e mă mică alângă tine permanent, când faci bubu
 să-ți mânghe căpșorul să pupe să treacă. Da?
 Acum e soția.
 Evident nu e la fel.
 Revin.
 Ce încerc să spun?
 Acum, social acceptat, numai este asta
 și corpul nostru s-a adaptat.
 Ce înseamnă asta?
 Ne autoreglăm emoțional prin auto-atingeri
 subtile, pe care le considerăm absolut normale,
 pentru că nici măcar nu le sesizăm până aia,
 au trecut pe subrat, dar nici nu știam că există,
 până să zică nebunul de horie pe scena asta.
 Și sunt gesturi de genul.
 Jocul cu ceasul.
 Jocul cu verigheta.
 De obicei la barbatii. Barbatii se joacă cu ferigheta, cu
 ceasul.
 Și aia care n-o portă. Eu n-o port, de exemplu.
 Cu urechia, cu ceafa. Femeile au pandantiv, de obicei, la
 piept aici, se joacă cu el.
 Da sau nu? Vă mai arăt un gest pe cei fi feminini?
 Care are dublu rol, depinde de context?
 Sau cum faceți voi? Bine, voi și tu dor chirilă. Cu pletele
 de vama veche, da?
 Cine le are? Ăsta e un gest de calmare, să știți. Aranjarea
 constantă a părului,
 când nu e necesar, că nu e necesar. E un gest de calmare.
 Ce înseamnă asta?
 Gesturile de calmare apar în două situații.
 În situații în care starea noastră de bază, baseline-ul, s-
a modificat.
 Baseline-ul nostru poate să se modifice în două direcții și
 doar în două direcții.
 Comfort sau discomfort?
 Gesturile de calmare apar în ambele.
 Da, poate să fie aceleași. De ce? Fii atent.
 Orice stare emoțională care este intensă și diferită de
 starea noastră de bază pentru subconștientul nostru, e per
icol.
 Pentru creierul nostru reptilian din spate, e pericol.
 Și atunci, are nevoie să se autoregleze și folosește fix
 aceleași gesturi, doar că tu nu știi de ce.
 Cu alte cuvinte, o persoana care e bucuroasa sa te vada va
 avea gesturi de calmare, cum sunt copiii.
 Tsopaie si sagita...bine, toți oamenii care se vor bucura
 de cand te vad vor tsopaie.
 Ca asa sunat. Copiii, tsopaie, sagita, sa bucura, sa...da
 sau nu?
 Oamenii adulti vor avea gesturi de calmare, vor rosii, este
 o reactie reptiliana nu se pot abtine,
 și vor încerca să se abțină de la a-și manifesta bucuria
 sau emoția prin gesturile de calmare.
 Devim brusc neliniștiți. Ați văzut?
 Unii s-agită. Ăla e gest de calmare. De ce?
 Creierul nostru reptilian are nevoie să funcționeze major
itar în baseline ca să se simtă în siguranță.
 Orice schimbare de la baseline pentru el e pericol.
 Gesturile de calmare apar și când simțim disconfort emoț
ional, din orice motiv.
 Pot să simt disconfort că Toma l-a văzut pe șeful că parche
ază în fața biroului, sau pot să simt disconfort emoțional
 că știu că mint.
 În ambele situații, de cele mai multe ori, vor apăra gest
uri de calmare.
 Combinatia de obicei ca sa-mi dau seama ca o persoana simte
 emotii diferite si se schimba ceva,
 este ca va schimba pozitia corpului si vor aparea gesturi
 de calmar in o anumita cadenta.
 In limbajul trupului sinon verbal, asta se numeste
 indicator de interes.
 Nu inseamna ca persoana minte.
 E doar un indicator de interes, adica bifez, hopa, a facut
 asta acum cand am zis asta,
 Lasă-l să meargă mai departe, și după aia aduc discuția și
 văd dacă se întâmplă din nou.
 Are sens?
 Aia iar devine comunicare strategică, înseamnă că acolo e
 ceva pain point.
 Asta știu să facă cei din Hașer, care angajează, și lucreaz
ă, și caută oameni noi.
 Asta știu să facă, să citească din limbajul un verbal și
 senă de disconfort, legat de anumite subiecte.
 Te-ai certat vreodată cu cineva la fostul tău de muncă?
 A, nu, niciodată, a fost totul perfect.
 Lasă să treacă subiectul și pe-aia spune, auzi, dar am înț
eles că ai avut totuși ceva conflit cu cineva la un moment
 dat.
 A, nu, nu, nu știu ce-i înțeles. Și apare, iar, și asta se
 numește pattern tipar.
 Bă, începe să facă sens?
 Lege în comunicare non-verbală, niciodată nu evaluatezi și
 nu eticheteze o persoană după un singur indicator de
 interes.
 Niciodată este o eroare să face asta.
 Vei avea dreptate în sub 10% din cazuri.
 indiferent ce-ți spuneți intuiția.
 Pentru că oamenii pot să arate și să manifeste gesturi de
 calmare fără niciun fel de legătură cu minciuna.
 Pur și simplu se simt stânjeniți.
 Unii oameni n-au o inteligență emoțională foarte mare, îți
 mulțumesc.
 Și atunci arată gesturi de calmare în context în care ție ț
ii să par naturale.
 Sunt oameni care simt senzație de disconfort când sunt în
 grupuri mai mari de 4-15 persoane.
 apare senzația disconfort, și alții la care nu apare aceast
ă senzație decât de la 10 persoane în sus. Da sau nu?
 Îți readuc aminte, pardon și scuze-mă. Harta mentală, unică
, diferită și subiectivă, evalabilă inclusiv din punct de
 relimbajul nonverbal.
 Nu toți vom reacționa la fel la același timp. Vom reacționa
 diferit.
 Și atunci, să închidem bucla, e nevoie să ai acuitate senz
orială antrenată ca să vezi ce pattern de indicator de
 interes se repetă în legătură cu ce subiecte și în ce mom
ente.
 Abia în momentul ăla poți să zici, da mă, ceva e aici pute
... nu știu ce, dar ceva este aici. Și poți să duci discuția
 la altă parte.
 V-am plictisit cu limbajul meu verbal? Sigur? Că mai avem
 informații, numai nu vi le dau acum.
 Ce vreau să faceți acum?
 Exercițiul. Vă iesi lucra în grupuri de câte 2, ideal cu
 persoane pe care nu le cunoaște sau nu ți-au încălăt până
 acum, faceți schimb de nume în mod evident, nu vă dați numă
rul de telefon.
 De cât dacă vreți. Mă bag.
 Doi cate doi...
 Doi cate doi vom juca un joc care se numeste
 Adevărat fals hm.
 Adevărat fals hm.
 Adică, pe rând veți spune o poveste adevărată sută la sută
 și vei zice omului, voi spune o poveste adevărată.
 Și zice o poveste adevărată, așa cum e, așa cum îți vineție
.
 Adevărată.
 Sută la sută s-a întâmplat, e reală.
 A doua poveste pe care totul o vei spune este o poveste 100
% falsa.
 Si ii vei zice, acum iti voi spune o poveste 100% falsa.
 Nu pleca de la una adevarata si te duci la una falsa.
 Don't be a bitch like that.
 Nu-i provoca.
 Lasa-i ca ideea e alta, nu sa-i prinsi.
 Si vreau sa intraducem inca un cuvant.
 cuvânt, cuvântul calibrare. Calibrare. Calibrare înseamnă
 analiză, adaptare, observare.
 Calibrare. Analiză, adaptare, să văd cu ce factor lucrez,
 cu ce variabile, observare.
 Colegul tău, în timp ce tu vei spune povestea adevărată și
 falsă, te va calibra cum arăți tu când spui o poveste falsă
,
 ce gesturi de calmare apar, cum îți folosești tonul, priv
irea gesturile, postura.
 Te va calibra când spui o poveste falsă, cum arăți tu când
 minți, ce postură, ce tipare de respirație.
 Voi doi nu lucrați împreună? Glumesc, glumesc, că să uitau
 așa unul în altul.
 Știu că vă știți între voi, de aia zic, nu lucrați cu cine
 vă știți așa, nu e ok.
 Revin.
 Colegul tău te va calibra când spui ceva adevărat, te va
 calibra când spui ceva fals,
 și vine etapa a treia exercițului, care se numește
 Vei spune tu o poveste adevărată sau falsă, ce alești tu fă
ră să-i spui ce îi spui.
 Adică el va fi nevoie să te privească, să te ascultă în tim
p ce vorbești în a treia poveste,
 poveste care va fi fie falsă, fie adevărată, nu o combinaț
ie dintre.
 Ok? Că aia este cu bonus points, e cu nuanțe.
 Da. Și scopul atenției nu e să-l prins pe fraier.
 Nu-l luați cu presiune.
 Dacă l-ai prins, nu ești James Bond.
 Încerc să spun. Dacă nu l-ai prins, nu ești Weiss Steaua.
 Nu e despre asta.
 E despre calibrare și antrenarea cuității senzoriale
 și despre exersarea spiritului de observație,
 a mai multor informații pe mai multe canale în același timp
.
 E un exercițiu.
 Ok?
 Nu vă ia nimeni servicile secrete, vă promit?
 Nici nu sunteți o problemă dacă nu reușiți să-l prindeți.
 Este interesant, este jocul, antrenamentul, exercițiu.
 Acestea fiind zise, puteți să faceți asta exercițiul stând
 jos,
 sau în picioare, cum vreți voi, dacă vreți să vă dezmorțiți
,
 dar rămâneți în perimetrul acestei săl, ca să pot să arun d
upă voi dacă nu faceți exercițiu.
 Nu contează ordinea, contează doar să faceți exercițiu.
 Aveți 3 minute de poveste.
 De poveste, 3 minute.
 3 minute aia falsă, 3 minute aia adevărată, 3 minute aia nu
 știu care, și schimbați rolul între voi.
 Lucrați cu cineva cu care nu ați lucrat până acum,
 necunoscut complet.
 BUN!
 Cine vrea sa-mi spuna cum a fost?
 Te rog, pot sa-mi spui cum a fost?
 Microfon la Magda, va rog!
 Care esti cu microfonul?
 Doar Andrei e cu microfonul?
 Aici, Adrian!
 Incetuc, incetuc, incetuc...
 Gata, incetuc, incetuc, incetuc...
 Perfect, iti multumesc!
 Eventuasă rămână Andrei sus și Adrian jos.
 Știi? Ca să nu faceți...
 A fost foarte tare!
 Cel a făcut foarte tare, Magda!
 Ce l-a făcut foarte tare, Magda?
 Ce l-a făcut foarte tare?
 Conecțiunea, raportul pe care l-am stabilit.
 Și faptul că am reușit la ultimul exercițiu, cel cu...
 să... nu știu, ghecesc, e corect?
 Să intuiești, să evalueze corect.
 Am evaluat corect.
 Perfect, mersi frumos. Dă-l în dreaptă.
 Așa știu că l-am nimerit.
 Păi, și mie mi-a plăcut foarte mult.
 Cred că și colegeii mele i-au plăcut foarte mult.
 Am spus amândoi toate cele trei poveștile.
 Amândoi am ghecit la...
 Ghecit intuit.
 Ne-am dat seama la final...
 Evaluat corect?
 Evaluat corect.
 La final indicatorii și dacă povestea era adevărată sau
 falsă.
 Și mie mi s-a văzut foarte interesant discrepanța enormă
 normă dintre adevăr și...
 dintre povestea adevărată și cea falsă
 și...
 Dacă pot să zic un pic...
 Eu te ascult, dar văd și în stângle, așa, atunci...
 Dacă pot să zic un pic de exercițiu...
 Te rog!
 Mi s-a parut foarte...
 Sper!
 Mi-a dat seama că... Da!
 A fost foarte interesant că, în timp ce spunea povestea
 reală,
 adevărată, era extrem de expresivă!
 Extrem de expresivă!
 Gesticula mult!
 Și când a dat o paia pe falsă...
 Și când a dat pe falsă, foarte închisă, gesticulații foarte
 scurte și mult privit în ochi,
 ceea ce înseamnă după părerea mea, din ce știu eu, că-mi că
uta să vadă dacă o cred.
 Asta a urmat să spun. Atunci, când spunem o minciună, oamen
ii au tendința să privească mai mult în ochi
 pe cei pe care îi mint ca tendință, atenție, nu garanție,
 pentru că încercăm să le dăm seama dacă să prind.
 Contra-intuitiv, să ținzați?
 Când ai putea să spui, nu cred că te-uimte privezi că nu o
chi ca să nu mă prins.
 Nu, mă uit mai mult în ochii tăi ca să văd dacă te prins tu
 că eu te mint.
 Statistic, da, sau ca să te conving ca să compensez.
 Foarte bun feedbackul, îți mulțumesc.
 Matei, am înțeles bine?
 Da, Matei.
 Mersi frumos. Dă-l în față aici.
 Alex, da.
 Întrăm în pauză imediat. Alex, da?
 Alex.
 Și la noi a fost cam la fel în sensul în care în momentul
 în care fiecare dintre noi a mințit,
 ne uitam foarte mult în ochii celuilalt, ca să-l convingem.
 Și, ce am mai făcut la treia întrebare,
 am trișat amândoi,
 în sensul în care am vrut să spunem ceva adevărat
 și ne-am dat seama că, de fapt, era fals,
 conștientizând că ne-am mințit puțin și pe noi
 și văzând din tot ceea ce am învățat în cursul ăsta
 că, poate, adevărul nostru de acum nu mai este cel de ieri.
 Suta la suta de acord, așa este, bravo, super tarasă.
 Da-l in stanga, te rog, i-o pare mirata.
 Anca sunt.
 Anca?
 Anca, da.
 Cum anca?
 Mi-a placut mult ce mi-a spus partenerul de exercițiu,
 când mi-a zis cum a citit ea, cum a văzut ea când mințeam.
 Trecând peste cât de ironică cumva eram,
 dar mi-a spus niște chestii spre pozitia corpului,
 la care nu m-am gândit niciodată.
 Și care erau on point.
 Da, da, da.
 Ok, super.
 Și mi-a mai placut că povestea a treia,
 cumva de când ai zis-o, am știut ce vreau să zic, ca să obț
in o confirmare
 dacă e un plan, cred în el sau încă nu.
 Și din răspunsul ei mi-a confirmat ceea ce suspect am, că
 încă nu cred cu toată forța.
 Păi ala, pentru că dădeam niște semnale care erau de la min
ciună.
 Ok, super, merci frumos. În spate, dacă e cineva, Andrei co
boară un pic scările și vezi că e un domn bărbos care s-a
 uitat la mine.
 A, ala, a ridicat singur mâna.
 Salut, sunt Vasile.
 Salut, frățeare.
 Ce pot să zic? M-a indus în eroare fata.
 Mi-a ghicit povestea.
 Așa cred eu.
 Cum se întâmplă de bicei.
 Noi, sârmalele vrăbioare, am fost induși în eroare de ele.
 Bine, asta e doar ce cred eu.
 Am înțeles.
 Povestind după ce am...
 La sfârșit, după ce am terminat,
 i-am explicat ce am observat eu când a spus povestea care
 nu era adevărată,
 dar nu e adevărată, pe care le-a repetat,
 dar în același timp am mai pus niște chestii și, de fapt,
 povestea era reală și eu am zis că nu e reală, dar, de fapt
, a fost reală.
 Nu contează, fii atent, nu contează dacă ai inimerit povest
e reală sau falsă,
 ai simțit că brusc ești atent la informații, la informații
 mă refer, non-verbal,
 la care până atunci nu erai atent?
 Da, doar că nu am fost destul de atent.
 Atenție, e doar un exercițiu, e doar începutul, e doar un
...
 Cine a sesizat că acum că știai ce urmează să faci,
 erai atent la mai multe informații decât ai fi fost dacă nu
 te damec decițiul ăsta.
 Mulțumesc. Despre asta e vorba.
 Nu e despre începutul, la începutul de genul ăsta, nu este
 despre a prinde hoțul, da?
 E despre a exerza să fii atent și să observi în primă inst
anță informații, gesturi,
 tonul vocii, viteză, cadență, oprivire, orice, ce până în
ainte ți-ar fi trecut pe sub radar.
 Nu uitați ce am spus ieri, înainte să schimbi ceva e neces
ar să poți să observi.
 Asta ați făcut voi în acest exercițiu.
 Ați observat mai mult decât o faceți de obicei ca să puteți
 de aici încolo să evoluați.
 Are sens, Vasile?
 Da.
 Îți mulțumesc frumos.
 Dă-i-l și fetei, intuiesc eu, care lucra tu, rânge tu de pe
 rând.
 Ceea care la indu se neroare.
 Ai și nimerito frățioare, pot să zic.
 Ce anume?
 Ai și nimerito...
 Mafia!
 Ai și Nimerito.
 Da, Cristălor.
 Mulțumesc. Vreau și eu să-ți mulțumesc pentru acest exerciț
iu,
 pentru că la un moment dat, tu știi că am avut o perioadă
 foarte mare de timp
 în care accentul era pe mine și acea propoziție în care...
 scuze-mă, dar eu nu au ce zice omul.
 Și replica ta a fost pentru că focusul tău ești pe divă ce
 ești tu
 și nu te interesează persoana din fața ta.
 Nu mi-am zis chiar așa, i-am zis mai rău.
 A fost mai deep ce mi-ai zis tu, dar mi-a prins bine.
 Uitărior, astăzi mi-am dat seama că pot să fiu atentă la
 mine, pe segmente, în timp ce firar pot să fiu atentă și la
 cel din fața mea.
 Bravo!
 Și asta pentru mine e wow!
 Excellent! Bravo!
 Pas cu pas!
 Mersi!
 Perfect! Mersi! Și o dă în stânga ta, că îi pare speriat să
 nu cumva să-i dai microfonul.
 Așa vă ia după un verbal cu nu-i-o, nu-i-o, nu-i-o, nu-i-o,
 nu-i-o.
 Știți că e un verbal care așa se înunește? Nu-i-o, nu-i-o,
 nu-i-o, nu-i-o.
 Ca la catalog, când făcea profa de mate.
 Astăzi ascultăm pe...
 Și dacă te uitați în clasă, vedeai numai ochii de nu-i-o,
 nu-i-o, nu-i-o, nu-i-o.
 Așa sunteți voi când știți că dau microfon la nimereală.
 Aveți privirea de nu-i-o, nu-i-o, nu-i-o, nu-i-o.
 Te rog!
 Sunt Gabriela.
 Nu era un... Nu eu.
 Ma gandeam pur si simplu la ce spunea colegia mea.
 Da, si pentru mine a fost doar un inceput acest exercițiu
 si sper sa devin mai buna in aceasta observare a celui alt.
 Cel mai valoros lucru din timpul exercițiului este feedback
ul pe care mi l-a dat partnerul meu
 legat de modul in care eu ma exprim non-verbal.
 In timp ce spun poveste adevarata sau o minciuna.
 Practica, învăța să minti mai bine.
 Ha ha ha!
 Să fiu mai atentă, da.
 Eu asta mă auzit.
 Îți mulțumesc de el în stânga lui.
 Salut, Horia. Bogdan mă cheamă.
 Bogdan? Bogdan.
 Salut, frățelor. Da, noi am lucrat împreună
 și am reușit să-mi dau seama
 într-adevăr cum a fost povestea,
 dacă a fost falsă sau nu.
 Și eu, ca și Gabriel,
 am învățat să mint mai bine.
 Mi-am dat seama că am o altă privire
 atunci când mint.
 Și nu sunt chiar așa de focusat.
 Focusul nu era să învățați să-mi țiiți mai bine, mă.
 Dacă v-ați dat seama, e un beneficiu secundar ăsta.
 E un efect, da.
 În rest, ce să zic, de acum
 încolo o să fiu mult mai atent la limbajul
 numărul verbal decât la cel verbal.
 Perfect, mersi.
 Exprimă mult mai multe.
 Mersi, mersi, mersi, mersi, Bogdan.
 Acolo la Simona, vorbă rog, aparent
 A uitat cum e să nu vorbească spontan în public.
 Stai, stai, stai, că vine microfonul.
 Bine, când vine vorba de împărtășită experiență,
 îmi place să le împărtășesc.
 Dacă te și ridici?
 Hai.
 Mulțumesc.
 Asta nu îmi place.
 Încă, e ok.
 Încă.
 Pentru mine a fost un exercițiu foarte interesant.
 Odată pentru că, până acum, mi eram din categoria celor
 care nu erau atenti la ce se întâmplă în jur,
 în mod când am povestit...
 eram atentă la mine,
 când am anunțat care sunt poveștile cum ai indicat tu,
 iar la final, intenția mea a fost să spun o poveste adevă
rată,
 folosind tiparul pe care l-am conștientizat la mine,
 când am spus una falsă.
 Ok.
 Doar că m-a citit.
 Adică nu am păcălit-o.
 Ai dat de unul bun.
 Și a fost foarte interesant că tu ai spus că...
 în general poveștile falsă sunt susținute de privire, de
 contact vizual,
 la noi au fost complet invers.
 Da, se întâmplă și asta. Suntem excepții umblătoare, toți.
 Eu m-am trezit că nu știam ce să spun la prove povestea
 falsă.
 A trebuit să inventești ceva, practic, și mi-a fost foarte
 greu.
 Și căutam cu privirea...
 Am văzut-o pe Vio cu părul roz și am inventat o poveste des
pre coafor și părul roz.
 Deci, la modul ăsta, de asta zic...
 Viu, ai fost o inspirație.
 Da, da, da. S-a terminat chiar interesant.
 Povesteam, m-am plătit că aveam părul rost.
 Brav. Mulțumesc, Simona.
 Mersi, mersi, mersi.
 Bun, aici, te rog, și mergem în pauză.
 Mersi, Rox.
 Salut, Gabi.
 Stai că nu s-aude.
 Ori de la... E pornit?
 Nu e pornit.
 Atunci nu s-aude încă.
 S-aude încă.
 Acuma, ai văzut, dacă s-apropia Roxana cu tupeu...
 S-a sperea și microfonul!
 Sunt Gabi și tot ce au spus colegii despre acest joc, că
 este valmă și pentru mine.
 Am o curiositate. Dacă aș făcut asta în o glindă, eu mi-ar
 fi dat seama...
 Adică știam că minți, au căsplat devor, dar modul în care
 spuneam,
 sau mai bine să reform în trebarea, aș putea antrenar asta
 în o glindă?
 Să ce? Să minți mai bine?
 Să vin mai bine, da, să zicem!
 Da, ai putea să faci asta, pentru că tu, știind că minți,
 vei lua repair aceea ce arată diferit atunci când minți, v
izual.
 Da, ai putea să faci asta, nu știu la ce să fii valoros,
 dar ai putea să faci asta, da.
 Neregulă? Dă-l în față, te rog, că să uită urul la mine.
 Eu?
 Eu nu ți este numele meu.
 S-a înfrețat.
 Da, destul de interesant.
 Ce aș putea să spun, sunt de acord cu colegii mei.
 Ok?
 Ăsta se numește răspuns de genul
 Lasă-mă dracu' în pace
 Zic ce vrei să auzi, numai dă-mi pace
 Ce poți să spun mai mult decât a spus?
 Atât a fost suficient
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha
 Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
 ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha
