SOURCE: /mnt/d/GoogleDrive/Cercetasi/carti-camp-jocuri/When-Someone-Close-to-You-Dies-A-Guide-for-talking-with-and-supporting-Children-Romanian.pdf
CONVERTED: 2025-01-11
==================================================


--- PAGE 1 ---
Când vă decedează cineva apropiat
Îndrumar pentru a discuta cu copiii şi a le oferi sprijin

--- PAGE 2 ---
Când vă decedează cineva apropiat
Îndrumar pentru a discuta cu copiii şi a le oferi sprijin
Sincere condoleanţe pentru dumneavoastră, familia şi prietenii dumneavoastră care sunt afectaţi de această pierdere.
Cunoaştem durerea şi suferinţa resimţite după moartea unei persoane apropiate.
Moartea poate surveni în orice moment al vieţii. Uneori, ne aşteptăm să se întâmple din cauza unei boli sau a
bătrâneţii. Alteori, se întâmplă brusc, fără vreun avertisment.
Această broşură se adresează părinţilor/tutorilor şi explică modul în care copiii şi adolescenţii înţeleg moartea şi
reacţionează la ea. De asemenea, aceasta cuprinde sfaturi privind sprijinul oferit copiilor după decesul unei persoane
apropiate.
Broşura de faţă a fost realizată de un grup multi-disciplinar din cadrul Belfast Health and Social Care Trust şi se
bazează pe o broşură realizată în prealabil de Dr. Nichola Rooney, medic primar psiholog clinician, pentru a fi utilizată
în spitalul de copii Royal Belfast Hospital.
Cuprins
Pagina
Cum înţeleg copiii moartea 4
Cum să le spuneţi copiilor despre decesul unei persoane apropiate 8
Cum să-i ajutaţi pe copii să-şi ia rămas bun 10
Nevoile copiilor după decesul unei persoane iubite 13
Unde să căutaţi ajutor pentru copii 16

--- PAGE 3 ---
Moartea este dificil de explicat unui copil. Copiii sunt foarte afectaţi de decesul unei persoane iubite. Însă, cu sprijin
atent, părinţii şi tutorii îi pot ajuta pe copii să se adapteze la realitatea morţii şi să-şi gestioneze sentimentele de
pierdere şi durere asociate decesului.
Uneori, adulţii consideră că este mai bine să-i protejeze pe copii şi să nu discute un deces cu ei. Este normal ca
părinţii/tutorii să nu ştie prea bine ce să le spună copiilor când le dau vestea decesului unei persoane iubite. Cu toate
acestea, cercetările şi relatările familiilor şi copiilor în cauză arată că aceştia din urmă se adaptează mai bine dacă li
se dau informaţiile adecvate cât mai curând posibil.
Cum înţeleg copiii moartea
Copiii au sentimente şi emoţii asemănătoare cu ale adulţilor atunci când decedează cineva apropiat lor. Însă modul în
care își manifestă aceste sentimente şi emoţii sunt adesea diferite, ceea ce poate fi derutant pentru copii, tutori şi alţi
adulţi. Copiii mici nu pot să fie trişti o perioadă îndelungată, aşa că este posibil să fie foarte supăraţi acum, iar în
secunda următoare să se joace şi să râdă. Uneori, pot să accepte cu uşurinţă un deces la început, dar un pic mai
târziu să devină foarte supăraţi. Noi spunem că sar de la durere la alte stări. Acest răspuns este unul normal şi este
important să li se ofere ocazia de a-şi exprima durerea când simt ei nevoia. Ca adult, poate fi dificil să faceţi faţă
schimbărilor de dispoziţie ale copiilor, deoarece adulţii tind să fie trişti tot timpul. Modul în care copiii înţeleg moartea
depinde în mare măsură de vârsta şi de capacitatea acestora.
Reacţia copiilor la pierderea suferită va fi influenţată de felul în care înţeleg ei moartea, aşa cum veţi vedea în
secţiunile de mai jos. Totuşi, copiii se dezvoltă în ritmuri diferite şi pot înţelege moartea într-un mod mai pueril sau mai
matur decât ar corespunde vârstei lor efective.
0-2 ani
Copiii foarte mici nu înţeleg semnificaţia morţii, dar sunt foarte sensibili la supărarea celor din jurul lor. Ei reacţionează
la pierderea persoanei iubite şi este posibil să o caute fizic sau, în cazul în care vorbesc, să o strige. Bebeluşii şi copiii
mici îşi pot manifesta suferinţa fiind supăraţi, mai obosiţi decât de obicei, dependenţi sau uşor de speriat. Deşi copiii
de această vârstă nu înţeleg semnificaţia morţii, tot este important să le vorbiţi despre acest lucru. Vor începe să
înţeleagă cuvintele nefamiliare pe măsură ce cresc şi se dezvoltă.
2-5 ani
Copiii cu vârsta cuprinsă între 2 şi 5 ani pot să nu înţeleagă faptul că moartea este permanentă şi că se întâmplă
oricărei fiinţe vii. Din cauza înţelegerii lor limitate, este posibil să nu aibă nicio reacţie când li se spune că a murit
cineva. Copiii de această vârstă înţeleg lucrurile foarte literal, aşa că limbajul folosit este deosebit de important. Este
esenţial să evitaţi explicaţii de genul „a plecat departe” sau „doarme”, deoarece acestea pot crea confuzii. Este mai
bine să folosiţi termenii „moarte” şi „a murit”, deşi aceste cuvinte sunt greu de spus copiilor mici. Lor le este greu să
înţeleagă faptul că o persoană decedată nu mai poate reveni, în viitor, de aceea trebuie să li se repete că atunci când
cineva moare, nu se mai întoarce niciodată. Ei pot pune întrebări precum:
• Poţi să te dai cu bicicleta în rai?
• Buni mai poate să mă vadă?
• Mami/tati va fi acolo când plecăm în vacanţă?
Aşa încearcă cei mici să dea un sens celor întâmplate. Deşi poate fi dificil să răspundeţi la aceste întrebări, este
important să răspundeţi cât mai răbdător şi mai sincer posibil, amintindu-i copilului că persoana iubită decedată nu se

--- PAGE 4 ---
va întoarce niciodată.
În toate familiile au loc certuri şi, în astfel de momente, copiii pot spune că urăsc pe cineva sau că şi-ar dori ca cineva
să moară. Copiii de această vârstă îşi dezvoltă imaginaţia şi adesea adoptă o „gândire magică”. De aceea, pot gândi
că decesul a survenit din cauza cuvintelor sau dorinţelor lor exprimate în timpul unei cerţi. Dat fiind că uneori copiii se
învinovăţesc singuri când moare cineva special, este foarte important ca ei să înţeleagă şi să audă că nimic din ceea
ce spunem sau gândim nu poate provoca moartea cuiva.
5-11 ani
Pe măsură ce copiii mai cresc puțin, încep să înţeleagă ce înseamnă „pentru totdeauna” şi că moartea este
permanentă. Cu toate acestea, tot simt sau speră că pot să inverseze ce s-a întâmplat („Dacă fac ce-mi spune mama,
poate se întoarce [numele]”). Ca şi copiii mici, şi ei au nevoie să li se spună că nimic din ceea ce zicem sau gândim
nu poate provoca moartea cuiva.
Copiii înţeleg mai multe despre moarte între vârstele de opt şi zece ani. Treptat, aceştia înţeleg că moartea are o
cauză şi că toate fiinţele vii trebuie să moară. Este normal să pună întrebări despre moarte, chiar dacă nu au avut
experienţa unui deces printre apropiaţi. Copiii pot să manifeste curiozitate şi să pună întrebări despre ce se întâmplă
în momentul morţii sau după înmormântare. Este important ca cineva care se simte în largul lui cu astfel de întrebări
să le răspundă. Este posibil să vă fie prea greu să răspundeţi la aceste întrebări şi să doriţi să implicaţi pe altcineva,
care nu face parte din familia apropiată.
Adolescenţii
Adolescenţii înţeleg moartea la fel ca adulţii. Experienţa decesului unei persoane apropiate poate fi extrem de dificilă
pentru adolescenţi, întrucât aceştia încă nu au maturitatea emoţională a adulţilor. Ei înţeleg caracterul final al morţii şi
impactul pe termen lung pe care aceasta îl va avea asupra vieţilor lor şi asupra vieţii de familie. La această vârstă, ei
trec prin schimbări fizice, emoţionale şi sociale majore, care îi pot face să se simtă foarte vulnerabili şi să resimtă mai
acut nevoia sprijinului din partea familiilor şi a celor iubiţi. Adesea, adolescenţii discută despre experienţele şi
sentimentele lor mai mult cu prietenii, decât cu părinţii/tutorii. Este posibil ca părinţii/tutorii să-şi facă griji pentru copiii
lor adolescenţi şi pentru modul în care fac faţă situaţiei. Poate fi util să discutaţi cu părinţii prietenilor, cu profesorii sau
cu alţi adulţi importanţi pentru a vă asigura că adolescenţii stau de vorbă cu cineva.

--- PAGE 5 ---
Cum să le spuneţi copiilor despre decesul unei persoane apropiate
Părinţii/tutorii declară frecvent că se simt nesiguri când trebuie să le vorbească copiilor despre moarte. Deşi nu există
o formulă pentru a face acest lucru, sperăm că îndrumările de mai jos vor fi utile.
• Este util ca părinţii/tutorii să stabilească între ei ce doresc să le spună copiilor înainte de a discuta cu aceştia.
Astfel, copiii vor primi aceeaşi explicaţie de la toată lumea.
• Vorbiţi cu copiii dumneavoastră cât mai curând posibil. Dacă aşteptaţi prea mult, există riscul ca aceştia să afle
de la altcineva sau să simtă că ceva nu este în regulă şi să se îngrijoreze.
• Este important să fiţi cât mai deschişi şi mai sinceri posibil şi să explicaţi clar ce s-a întâmplat, într-un limbaj pe
care copiii să-l poată înţelege.
• Cantitatea de informaţii necesară copiilor depinde de vârsta şi de capacitatea acestora. Copiii mici nu au nevoie
de explicaţii complicate şi poate fi suficient să spuneţi ceva de genul: „[Numele] a fost bolnavă multă vreme, iar
doctorii şi asistentele au încercat din greu să o facă bine, dar a fost prea bolnavă şi a murit.” Pentru copiii mai
mari şi adolescenţi va fi nevoie de explicaţii mai detaliate.
• Când li se vorbeşte pentru prima oară despre moarte, copiii mici pot fi curioşi mai ales „unde” şi „când” s-a produs
aceasta. Copiii un pic mai mari pot să întrebe „cum” a murit persoana iubită, iar copiii mai mari şi adolescenţii vor
dori să afle şi „de ce”.
• Este important să folosiţi cuvintele „moarte” sau „a murit” în loc să spuneţi că „o să doarmă multă vreme”, „am
pierdut-o” sau „a plecat într-o călătorie”. Aceste afirmaţii pot cauza confuzie, mai ales în rândul copiilor mici, care
le înţeleg literal şi, prin urmare, se vor supăra sau le va fi teamă să meargă la culcare, să se rătăcească sau să
plece într-o călătorie.
• Celor mai mici trebuie să le spuneţi că, atunci când moare cineva, corpul său nu mai funcţionează şi nu mai are
nevoie de aer ca să respire. Este important să li se spună copiilor că un corp decedat nu simte foame, sete,
căldură sau frig.
• Este normal ca aceştia să se îngrijoreze de propriul viitor şi să pună întrebări de genul: „Mai pot să mă duc la
petrecerea prietenului meu?” sau „Cine o să mă ia de la înot?”. Este util să-i liniştiţi în ceea ce priveşte
continuitatea rutinei, atunci când este posibil, sau să le explicaţi clar alte planuri.
Cum să-i ajutaţi pe copii să-şi ia rămas bun
Poate nu sunteţi siguri dacă ar fi util pentru copiii dumneavoastră să vadă persoana iubită după deces sau să participe
la înmormântare. Părinţii/tutorii descriu frecvent această decizie ca pe una foarte dificilă, care trebuie luată într-un
moment în care şi ei suferă. Fiecare situaţie este aparte şi oamenii pot avea concepţii diferite. Copiii au nevoie să li
se dea ocazia de a-şi lua rămas-bun.
Din cercetări şi din discuţiile cu copii şi tineri cărora le-a decedat cineva, rezultă ca se recomandă să li se dea copiilor
ocazia de a vedea persoana iubită după deces şi de a lua parte la înmormântare. Este important ca aceştia să fie bine
pregătiţi pentru acest eveniment şi să fie însoţiţi de un adult cunoscut şi de încredere, care să îi sprijine şi să răspundă
la orice întrebări ar avea aceştia. Copiii mai mari şi adolescenţii pot simţi nevoia să discute despre ceea ce simt în
legătură cu vederea persoanei iubite după moarte şi/sau participarea la înmormântare. Ar putea fi util să le arătaţi
avantajele şi dezavantajele, ca să-i ajutaţi să ia o decizie.

--- PAGE 6 ---
Vederea persoanei iubite după deces
• Copiii au nevoie de o pregătire atentă înainte de a vedea persoana iubită după deces. Au nevoie de o descriere
clară a sicriului, a camerei, a persoanelor care vor fi prezente şi a persoanei care îi va însoţi.
• Este important să discutaţi cu ei despre felul în care arată persoana iubită (de exemplu, cu ce va fi îmbrăcată) şi
despre faptul că pielea şi-a schimbat culoarea şi este rece.
• Unii copii preferă să stea la distanţă, mai ales la început, şi trebuie să ştie că pot face acest lucru. Este posibil să
aibă nevoie să li se spună că pot să atingă sau să sărute persoana iubită decedată, dar şi că nu e nimic dacă nu
doresc să facă asta. (Poate aţi fost informaţi că, dată fiind cauza decesului, nu se recomandă atingerea
cadavrului).
• Este important să lăsaţi copiii să vină şi să plece când doresc.
• Poate fi util să petreceţi un timp împreună, ca familie, în privat. Cu siguranţă, acesta este un moment cu
încărcătură emoțională foarte mare pentru familii, iar lumea poate să plângă sau să fie supărată. Intimitatea,
spaţiul şi timpul petrecut împreună sunt importante.
• Este în regulă ca adulţii să manifeste un nivel adecvat de emoţie şi să plângă în faţa copiilor, cu condiţia să aibă o
explicaţie pentru acest lucru.
• Poate fi util să li se dea copiilor ocazia de a pune în sicriu un obiect cu o semnificaţie aparte: un bilet, o jucărie, o
poezie, un desen sau un cadou. Este foarte important ca obiectul respectiv să nu fie ursuleţul lor preferat sau
păturica cu care sunt înveliţi la culcare, deoarece vor avea nevoie de ele în săptămânile care vor urma. Un obiect
secundar ca importanţă ar fi o alegere mai bună.
• Copiii şi tinerii pot spune că nu doresc să vadă persoana iubită după deces. Este esenţial să încercaţi să aflaţi
motivul. Este important să aflaţi dacă este o dorinţă sinceră de a-şi aminti persoana în cauză aşa cum era în
timpul vieţii sau, mai degrabă, o decizie bazată pe teamă sau îngrijorare (de exemplu, cum ar putea arăta,
îngrijorarea că ar putea să sufere). În acest din urmă caz, ei pot fi sprijiniţi să vadă persoana iubită decedată.
• În situaţia în care motivul decesului a fost o traumă şi corpul a fost vătămat în mare măsură, ar fi bine să cereţi
sfaturi dacă ar fi indicat ca cei mici să vadă persoana iubită după deces. În majoritatea cazurilor, poate fi văzută
şi/sau atinsă o parte a corpului neafectată de traumă.
Participarea la slujba de înmormântare
• În general, este util ca la înmormântare să participe şi copiii. Este important ca ei să ştie ce se va întâmpla (de
exemplu, cine va fi cu ei, unde se va afla sicriul) şi să aibă oportunitatea de a pune întrebări. Poate ajuta să fie
însoţiţi de un adult cunoscut şi de încredere, care să îi sprijine şi să răspundă la orice întrebări ar avea aceştia.
• Poate fi benefic pentru copii să poată alege dacă să aibă un rol direct în înmormântare (de exemplu, să citească
o poezie sau să pună o floare pe sicriu) sau un rol indirect (de exemplu, să scrie un mesaj pentru flori sau să
aleagă o asociaţie caritabilă pentru donaţii).
• Dacă dvs. sau copiii aveţi anumite convingeri despre viaţa de după moarte, ar putea fi mângâietor să le
împărtăşiţi.
Participarea la îngropare / incinerare
• Unii adulţi preferă să nu fie şi copiii prezenţi la îngropare/incinerare, în timp ce alţi adulţi doresc să participe şi
copiii. Dacă doriţi să fie prezenţi copiii dumneavoastră, este important ca aceştia să fie bine pregătiţi şi să ştie ce
se va întâmpla, precum şi să li se dea posibilitatea să pună întrebări. Poate fi util să fie însoţiţi de un adult

--- PAGE 7 ---
cunoscut şi de încredere, care să îi sprijine şi să răspundă la orice întrebări ar avea aceştia.
• Copiii mai mari şi tinerii ar trebui să poată alege dacă participă sau nu la îngropare/incinerare.
• Copiii pot avea întrebări cu privire la îngropări şi incinerări. Este normal să fie curioşi şi să întrebe ce se întâmplă
cu o persoană după ce moare. Este important să le amintiţi că, atunci când o persoană decedează, corpul nu mai
funcţionează şi nu mai are nevoie de aer ca să respire, nici nu mai simte foame, sete, durere, căldură sau frig. De
asemenea, este important ca cineva care se simte în largul lui cu astfel de întrebări să le răspundă. Este posibil
să vă fie prea greu să răspundeţi la aceste întrebări şi să doriţi să implicaţi pe altcineva, care nu face parte din
familia apropiată.
Nevoile copiilor după decesul unei persoane iubite
Poate fi descurajant să încercaţi să îndepliniţi nevoile copiilor după decesul unei persoane iubite, când şi
dumneavoastră suferiţi şi resursele emoţionale şi fizice sunt limitate. Este esenţial să fiţi blânzi cu dumneavoastră
înşivă, încercaţi să nu aveţi pretenţii prea mari de la propria persoană şi amintiţi-vă că şi dumneavoastră aveţi nevoie
de sprijin. Copiii care pierd o persoană iubită au nevoi pe care sperăm că îndrumarul de faţă vă va ajuta să le
îndepliniţi.
Ajutaţi-i pe copii să se simtă în siguranţă
În această perioadă, copiilor le este greu să se despartă de părinţi/tutori, ceea ce este normal. Este posibil să-i
urmeze pe părinţi/tutori prin casă sau să ceară să fie ţinuţi pe genunchi.
• Despărţirile care nu sunt necesare ar trebui evitate, iar dacă sunt necesare, pregătiţi-vă copilul pentru acestea.
• Pe copii îi ajută să fie îmbrăţişaţi, alintaţi şi să primească asigurări emoţionale. Copiii au nevoie să fie asiguraţi că,
deşi suferiţi, tot puteţi să aveţi grijă de ei şi că încă sunt iubiţi şi importanţi.
• Restabilirea sau crearea unor rutine (de exemplu, ora de mers la culcare, ora de luat masa, activităţi zilnice) sunt
utile pentru copiii dumneavoastră. Copiii se simt cel mai în siguranţă când ştiu ce să facă şi la ce să se aştepte,
iar rutina ajută în acest sens. Este foarte util să restabiliţi limitele şi regulile normale pentru a-i ajuta pe copii să se
simtă în siguranţă.
• După decesul cuiva apropiat, copiii pot avea deficienţe de somn. Adesea au coşmaruri despre cineva care vine
să îi ia sau despre alţi membri ai familiei care mor. În astfel de momente, trebuie să îi asiguraţi că sunt protejaţi.
Poate ajuta să lăsaţi o lumină aprinsă. Copiii mici ar putea cere să doarmă în patul dumneavoastră. Dat fiind că
ar putea fi greu să scăpaţi de acest obicei, mai bine îi liniştiţi şi îi ajutaţi să adoarmă la loc în patul lor.
• Asiguraţi-vă că oamenii importanţi din viaţa copiilor (de exemplu, profesorii, tutorii, liderii pentru tineret) sunt la
curent cu decesul, astfel încât să ofere şi ei asistenţă.
Ajutaţi-i pe copii să-şi gestioneze emoţiile
Copiii află despre durere de la adulţi şi este în regulă să manifestaţi un nivel adecvat de emoţie în faţa lor, cu condiţia
să le explicaţi de ce sunteţi trişti sau supăraţi. Copiii au nevoie să găsească modalităţi prin care să-şi arate
sentimentele legate de viaţa şi moartea persoanei iubite.
• Copiii trebuie să ştie că este în regulă să fie trişti, dar că este în regulă şi să fie fericiţi, să se simtă bine şi să se
joace, chiar şi atunci când se întâmplă ceva trist. Tot au nevoie să-şi serbeze zilele de naştere şi ocaziile
speciale. Nu este ieşit din comun ca cei mici să traducă experienţa pierderii în activităţi de joacă.
• Copiii au relaţii unice şi foarte speciale cu membrii familiei şi prietenii, adesea caracterizate printr-o mare
dragoste dar, uneori, şi printr-o furie puternică. După decesul cuiva apropiat, copiii se simt frecvent vinovaţi

--- PAGE 8 ---
pentru momentele de furie şi este important să ştie că este normal. Ei au nevoie să li se spună că nimic din ceea
ce zicem sau gândim nu poate provoca moartea cuiva. Este util să-i asiguraţi că au fost iubiţi de persoana care a
murit. Amintiţi-le lucrurile bune pe care le-au făcut pentru persoana iubită şi încurajaţi-i să păstreze amintirile
frumoase.
• Copiii îşi pot manifesta durerea printr-un comportament agresiv. Acest lucru se poate întâmpla acasă, prin crize
sau certuri cu fraţii şi surorile lor, precum şi la şcoală, prin probleme de disciplină în clasă sau certuri cu prietenii.
Aceasta este modalitatea lor de a-şi exprima furia pentru pierderea nedreaptă pe care au suferit-o. Este posibil să
vă învinovăţească pe dumneavoastră că aţi permis aşa ceva sau să fie furioşi că au fost părăsiţi. Acordaţi-le
atenţie din plin când se comportă bine şi fiţi fermi când au un comportament pe care îl consideraţi inacceptabil. Îi
puteţi ajuta să-şi rezolve furia discutând pe îndelete cu ei.
Ajutaţi-i pe copii să-şi împărtăşească amintirile
Este important pentru copii să-şi povestească amintirile şi să vorbească despre persoana care a decedat, să se uite la
fotografii, filme/înregistrări video şi suveniruri.
• Pe copii îi poate ajuta să petreacă puţin timp printre hainele şi obiectele care i-au aparţinut persoanei iubite. În
timp şi când sunteţi pregătiţi, este benefic pentru copii să-şi aleagă câteva dintre lucrurile la care ţin.
• Umplerea unor „cutii de amintiri” cu lucruri speciale sau crearea unor albume de colaje cu experienţele comune
sunt alte modalităţi de a păstra vie memoria persoanei respective.
• Este important să se păstreze amintiri speciale şi fotografii pentru copii, mai ales pentru cei foarte mici care poate
nu au multe amintiri cu persoana iubită.
Unde să căutaţi ajutor pentru copii
Multe familii se descurcă cu sprijinul familiei extinse şi al prietenilor sau cu sprijin din alte surse, cum ar fi grupurile
confesionale şi comunitare. Dacă doriţi să discutaţi despre reacţia copilului dumneavoastră la deces sau să primiţi
informaţii suplimentare, mai jos veţi găsi datele de contact ale unor agenţii care oferă consiliere şi încurajări. De
asemenea, dacă vă îngrijorează comportamentul atipic al copiilor dumneavoastră sau consideraţi că aceştia ar putea
beneficia de sprijin din afara familiei, aceste agenţii vă vor sprijini şi ajuta.
Organizaţii de sprijin locale *
Barnardo’s Child Bereavement Sfaturi şi informaţii
Support Service (Serviciul de sprijin) pentru părinţii copiilor
453 Ormeau Road cărora le-a decedat o persoană iubită
Belfast BT7 3GQ
Tel: 028 9064 5899
www.barnardos.org.uk/childbereavementservice
Cruse Bereavement Care Toate tipurile de doliu
Birou regional
Graham House
Knockbracken Healthcare Park
Saintfield Road
Belfast BT8 8BH
Tel: (028) 9079 2419
www.cruseni.org
Linia de asistenţă telefonică: 0844 477 9400
Să ne amintim de copilul nostru Tel: (028) 9079 7975

--- PAGE 9 ---
Family Trauma Centre Deces brusc sau traumatic
1 Wellington Park în care au fost implicaţi copii
Belfast BT9 6DJ
Tel: (028) 9020 4700
Organizaţii de sprijin naţionale
Childhood Bereavement Network www.chiLdhoodbereavementnetwork.org.uk
Winston’s Wish www.winstonswish.org.uk
Child Bereavement Charity www.childbereavement.org.uk www.childbereavement.org.uk
Informaţii despre Belfast Health and Social Care Trust
Belfast Health and Social Care Trust are o pagină dedicată doliului pe site-ul său public. Aceasta cuprinde informaţiile
din prezenta broşură şi altele din serie. Adresa web este: www.belfasttrust.hscni.net.
Noi, la Belfast Trust, dorim să întelegem şi să învăţăm din experienţele pacienţilor noştri şi ale rudelor acestora. Dacă
doriţi să faceţi un comentariu privind orice aspect al îngrijirii primite, vă rugăm să transmiteţi comentariile
dumneavoastră la:
Trust Bereavement Coordinator
1st Floor
Bostock House
Royal Group of Hospitals
Grosvenor Road
Belfast
BT12 6BA
Dacă nu sunteţi mulţumiţi de orice aspect al îngrijirii primite şi doriţi să faceţi o reclamaţie, vă rugăm să contactaţi:
Complaints/Patient Liaison Manager (Manager reclamaţii/Relaţii cu pacienţii)
McKinney House
Musgrave Park Hospital
Stockmans Lane
Belfast
BT9 7JB
