SOURCE: /mnt/d/GoogleDrive/Cercetasi/carti-camp-jocuri/Scoli fara bullying.pdf
CONVERTED: 2025-01-11
==================================================


--- PAGE 1 ---
STRATEGII
PENTRU O CLASĂ
FĂRĂ BULLYING
MANUAL
PENTRU PROFESORI ȘI PERSONALUL ȘCOLAR
Însoțeste broșura ASCULTĂ!

--- PAGE 2 ---
Această publicație a fost realizată în cadrul Proiectului
“INTRODUCING PARTICIPATORY AND CHILD-CENTERED APPROACH
FOR EARLY IDENTIFICATION AND PREVENTION OF BULLYING
IN SCHOOL SETTING IN 7 EU COUNTRIES”
JUST/2013/DAP/AG/5372
Cu suportul financiar al Comisiei Europene – Programul DAPHNE ІІІ.
Conținutul acestei publicații reprezintă responsabilitatea
exclusivă a Animus Association și a partenerilor din proiect și
nu reflectă poziția oficială a Comisiei Europene.

--- PAGE 3 ---
STRATEGII
PENTRU O CLASĂ
FĂRĂ BULLYING
MANUAL
PENTRU PROFESORI ȘI PERSONALUL ȘCOLAR
Însoțeste broșura ASCULTĂ!

--- PAGE 4 ---
STRATEGII
PENTRU O CLASĂ
FĂRĂ BULLYING
MANUAL
PENTRU PROFESORI ȘI PERSONALUL ȘCOLAR
Însoțeste broșura ASCULTĂ!
AUTORI:
Tzvetina Arsova Netzelmann, Elfriede Steffan, Marina Angelova
CONTRIBUȚII (în ordine alfabetică):
Tracy Bell, Joyce Dreezens-Fuhrke, PhD, Iordan Iossifov, Petra Last,
Kristina Nenova, Dena Popova, Miriama Somorovská, Diana Stanculeanu
EDITARE:
Tracy Bell, Tzvetina Arsova Netzelmann
GRAFICĂ:
Svoboda Tzekova/ format.bg
MULȚUMIRI:
Mulțumirile noastre sincere tuturor profesorilor și personalului școlar
care au participat la proiectul nostru, au testat programele de instruire
și și-au împărtășit experiența cu noi, contribuind astfel la un mediu școlar
mai bun și mai sigur pentru copiii noștri.
© 2016 SALVATI COPII
Acest material este licențiat conform reglementărilor
Atribuire-Necomercial-FărăDerivate 4.0 Internațional.
Detalii suplimentare cu privire la licențele CC BY-NC-ND
4.0 sunt disponibile la https://creativecommons.org/
licenses/by-nc-nd/4.0/

--- PAGE 5 ---
CUPRINS
INTRODUCERE .......5
PARTEA 1. RAȚIONAMENTUL ȘI OBIECTIVELE MANUALULUI .......7
PARTEA 2. BULLYING ‒ STABILIREA CONTEXTULUI .......9
Ce am învățat despre bullying de la elevi și profesori? .......9
Ce este bullying-ul? .......10
Cine este implicat în bullying? .......11
Originea comportamentului de tip bullying .......12
Care sunt consecințele bullying-ului? .......14
Mituri comune despre bullying .......14
Un răspuns efectiv la bullying în școală? .......15
Care este situația bullying-ului în școală în România? .......16
PARTEA 3. METODOLOGIE .......20
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ .......21
Activități la clasă .......25
PARTEA 5. INSTRUMENTE PENTRU IDENTIFICAREA TIMPURIE ȘI INTERVENȚIA
ADECVATĂ ÎN CAZURI DE BULLYING.......48
Semnale de avertizare și indicatori ai bullying-ului .......48
Cum ne putem da seama că un elev este afectat de bullying? .......48
Cum putem să facem față bullying-ului într-o manieră eficientă? .......49
Recomandări practice pentru intervenția în situații de bullying în școală .......49
PARTEA 6. RESURSE SUPLIMENTARE .......52
Salvați Copiii Romania .......52
BIBLIOGRAFIE .......54

--- PAGE 6 ---
4

--- PAGE 7 ---
INTRODUCERE
Școala joacă un rol important în viața cotidiană a copiilor noștri și, la fel ca în cazul programei
școlare, se așteaptă să îi învețe pe copii să gestioneze sentimentele și experiențele negative
și să facă față agresiunii și bullying-ului. Indiscutabil, școala este cheia pentru dezvoltarea
cognitivă și sănătatea mintală și emoțională a elevilor.
Discuțiile noastre cu profesioniștii din domeniu, preocupați de bunăstarea și siguranța elevilor,
au confirmat necesitatea unei cercetări mai aprofundate a problemelor cu care se confruntă
copiii. Suntem interesați în special să aflăm punctul de vedere al copiilor și perspectiva lor
asupra provocărilor precum bullying, sigurnață și bunăstare la școală. Proiectul nostru a reunit
șapte țări europene - Bulgaria, Germania, Olanda, România, Slovacia, Suedia, Marea Britanie - și
a furnizat un spațiu deschis pentru a asculta vocile copiilor.
Acest manual este rezultatul final al proiectului și combină expertiza, anii de experiență
internațională și lucrurile descoperite din colaborarea cu profesorii din diferite țări. El prezintă
informații generale cu privire la cauzele pentru care bullying-ul are loc în școli și oferă unelte
practice pentru prevenire și intervenție. Sunt incluse exerciții și ativități interactive, testate
în cadrul atelierelor noastre de prevenire a bullying-ului și al sesiunilor noastre de formare.
Ele aruncă o privire atentă la natura bullying-ului și încurajează copiii să caute soluții efective
cu privire la violența în școală. Sperăm că le veți găsi valoroase și utile experienței voastre și
practicii cotidiene.
Cu toate că a fost dezvoltat cu ‘școala și clasa în minte’, acest manual poate fi utilizat foarte
bine și în alte cadre, inclusiv în grupuri de tineri, programe religioase, în mediile dinainte sau
după școală, grupuri de consiliere, tabere sau în orice alte medii în care se lucrează cu copii sau
cu tineri. Acest manual vă poate ajuta în munca voastră dacă sunteți diriginte, cadru didactic,
consilier școlar, asistent care lucrează cu tinerii, lider de programe comunitare, consilier în
tabere sau părinte.
Sperăm ca acest manual să nască multe idei, să vă inspire și să vă ofere niște direcții generale
practice pentru prevenirea bullying-ului în școală.
Urăm succes fiecărui profesionist care s-a angajat să lucreze pentru un mediu școlar mai bun
și mai sigur pentru copiii noștri!
INTRODUCERE 5

--- PAGE 8 ---
6

--- PAGE 9 ---
PARTEA 1.
RAȚIONAMENTUL ȘI
OBIECTIVELE MANUALULUI
Acest manual dorește să ofere un sprijin practic profesorilor și profesioniștilor din educație în
gestionarea efectivă a bullying-ului în școală. În acest scop, vă va prezenta o abordare de in-
tervenție, care este în prezent implementată de cele șapte țări europene din proiect, pe baza
implicării active a copiilor ca agenți ai prevenirii, identificării și abordării bullying-ului în școală.
Școala este o insituție a societății care ne crește, educă și formează copiii pe o perioadă lungă
a vieții lor. În timp, școlile, ca instituții obligatorii, se dezvoltă constant, se transformă și se mo-
difică rapid, lucru care este perceput și judecat diferit de elevi, profesori și părinți. În prezent,
școlile sunt considerate atât „un spațiu educațional și pentru dezvoltare personală, transfer și
conservare de cunoștințe” cât și o „instituție educațională, un mediu protejat, un spațiu de via-
ță, un tărâm al experienței, o autoritate de socializare, un instrument de selectare și o instituție
de reproducere a societății” (Blömeke S & Herzig B, 2009).
Ca o construcție pe mai multe straturi, școala impune cerințe foarte diverse dar, în orice caz,
foarte ridicate către principalii săi trei piloni de susținere – elevii, profesorii/educatorii și părinții.
ȘCOALĂ
PĂRINȚI ELEVI PROFESORI
Figura 1: Școala drept construcție
Când devin elevi, copiii se confruntă cu sarcina de a-și găsi locul în noua lume a instituției școla-
re extinse, cu toate structurile și regulile sale. Ei trebuie să învețe și cum să construiască relații
și să-și formeze un simț al apartanenței la spațiul său intern și la conviețuirea în comunitate
împreună cu grupuri și indivizi diverși. Copiii trebuie să învețe „cum să se adapteze unul la altul,
să accepte și să respecte regulile, să dea naștere și să pună în aplicare propriile idei într-un mod
corespunzător, să fie capabili să gestioneze dezamăgirile și constrângerile” (BZgA, 2002)
În calitate de instituție educațională, școala stabilește o gamă de cerințe specifice: performan-
țele școlare ale elevilor sunt în mod sistematic inspectate, examinate și comparate cu ale ce-
lorlalți. Deloc surprinzător, așteptările și presiunea percepută în ceea ce privește realizările,
precum și stresul legat de acestea (Ebner, 2014) pe de-o parte și un climat școlar negativ în
general (Olweus, 2010), de cealaltă parte, sunt factori importanți care facilitează bullying-ul în
școală. În funcție de resursele personalității lor, de mediul de proveniență cultural și social și
de circumstanțele vieții, elevii sunt echipați în mod diferit să facă față provocărilor personale și
sociale din partea școlii. Totuși, este vital să învețe să facă față cerințelor și provocărilor, pentru
că este o competență cheie și o condiție obligatorie pentru o viață împlinită ca adult.
Pentru a realiza aceasta, elevii au nevoie de ajutor din parea părinților, profesorilor și grupului
lor de semeni. Condițiile importante pentru succes în acest proces sunt un climat de deschide-
re, reguli clare, acceptare și conștientizare în cadrul mediului școlar.
PARTEA 1. RAȚIONAMENTUL ȘI OBIECTIVELE MANUALULUI 7

--- PAGE 10 ---
Odată cu debutul vieii școlare a copiilor părinții să confruntă și ei cu provocări complet noi. În
timp ce încă este cea mai semnificativă resursă socială, educațională și fizică pentru copiii lor,
ei trebuie să-și pună un fel de ‘cămașă de forță’, pentru că școala va determina viața de zi cu zi
a copiilor lor, și astfel a familiei lor, pe o perioadă lungă de timp.
Dacă părinții vor fi capabili să-și sprijine emoțional copiii, dacă vor reuși să aprecieze perspec-
tiva copilului, aceasta depinde de o serie de factori și experiențe timpurii. Experiențele lor
personale, resursele de timp disponibile și, posibil, o presiune internalizată de a performa,
transferată asupra copiilor, pot afecta sprijinul oferit de unii părinți. Un climat deschis, reguli
clare, acceptare și conștientizare în mediul școlar sunt importante pentru părinți și pentru co-
pii, pentru a putea să acționeze spre binele copiilor și să-i sprijine atunci când e nevoie.
Dar profesorii? Pe de-o parte, sarcina lor este de a implementa programa școlară și planurile
de lecție, dar și să facă față cerințelor sociale ale școlii într-o manieră care să ofere “înțelegere,
promovare și corectitudine” (BZgA, 2002). Cum este posibil să îndeplinești cu succes aceste aș-
teptări diverse? Poate știți deja: Profesorii și personalul școlar trebuie să promoveze un climat
școlar deschis, pozitiv și de susținere cu reguli clare, acceptare și conștientizare.
Școala este un spațiu pentru învățare și relații sociale, la un loc. Poate opera cu succes doar ca
o operă completă: „Școala ar trebui să fie un mediu educațional sigur și pozitiv” (Olweus et al.,
2010). Orice tulburare a dezechilibrului dintre aceste sarcini cheie poate împiedica succesul fi-
ecărui elev și poate afecta construirea de relații sociale, de încredere și comuniune pentru toți.
CUM POT FI ȘCOLILE SUSȚINUTE SĂ STĂPÂNEASCĂ
ACEASTA ÎNDATORIRE PLINĂ DE PROVOCĂRI?
Manualul contribuie la acest proces prin faptul că se concentrează pe participarea copiilor la
prevenirea bullying-ului și crearea unui climat școlar pozitiv. Obiectivul nostru este să prezen-
tăm felul în care implicarea sistematică și orientată pe copil și responsabilizarea elevilor pot
ajuta la evidențierea părerilor lor cu privire la bullying-ul în școală și cum pașii făcuți împreună
de profesori, părinți și elevi se pot dovedi eficienți împotriva bullying-ului.
8 PARTEA 1. RAȚIONAMENTUL ȘI OBIECTIVELE MANUALULUI

--- PAGE 11 ---
PARTEA 2.
BULYING – STABILIREA
CONTEXTULUI
CE AM ÎNVĂȚAT DESPRE BULLYING
DE LA ELEVI ȘI PROFESORI?
O perspectivă obișnuită și o valoare împărtășită în parteneriatul proiectului nostru este aceea
că îmbrățișăm și păstrăm perspectiva copiilor cu privire la bullying în centrul abordării și
activităților noastre! I-am ascultat și am aflat multe lucruri de la cei 514 elevi cu care am lucrat
în cele șapte țări. Contextele școlare diferă mult de la o țară la alta. Cu toate acestea, toți
copii au arătat o perspectivă similară asupra lumii, indiferent de locul în care trăiesc, cresc
și studiază. În atelierele de lucru participatorii, de responsabilizare, reflectând abordarea
concentrată pe copil, i-am lăsat pe copii să vină activ cu idei, să-și imagineze, să reflecteze, să
viseze, să-și exprime părerile și perspectiva cu privire la bullying-ul în școală: “Ascultați-mă! Am
multe să vă spun!”. Acesta este modul în care noi, ca adulți, putem auzi nevoile și preocupările
lor. Am dedicat un material special, „Ascultați! Ce ne spun copiii despre bullying și siguranța în
școală”, rezultatului acestei munci.
Peste 100 de școlari și adolescenți au participat la interviuri special create și discuții de tip
focus grup, exprimându-și părerile despre bullying. Copiii au definit și descris bullying-ul într-o
varietate de moduri (Iossifov, 2016). Indiferent de diferențe, ei au împărtășit povestiri similare
despre modul în care înțeleg bullying-ul și problemele cu care se confruntă la școală.
„... Și bullying poate fi și atunci când prietenii tăi se întorc împotriva ta și
nu mai vrei să te duci la școală.” (copil, 9, Marea Britanie) (ibid.)
Implicarea copiilor în discuții cu privire la modul în care ei definesc, experimentează și abor-
dează bullying-ul în școală a avut și o altă parte foarte importantă. Le-a garantat dreptul de
a participa la politicile și practicile care îi privesc în mod direct, vorbind despre probleme și
nevoile lor.
Ținând cont de aceste lucruri, am reținut două lecții principale din studiul nostru calitativ ca fir
pe parcursul acestui manual: implicați întotdeauna copiii și luați în serios întotdeauna ce spun
ei (Iossifov, 2016).
La fel ca și în cazul ascultării copiilor, credem că a fost important să-i ascultăm și pe profesori.
În 20 de seminarii de consolidare a capacității cu peste 400 de profesori în cinci din țările parte-
nere ale proiectului1 am aflat multe lucruri despre preocupările, problemele și provocările lor
cu privire la bullying. Profesorii care au participat au apreciat șansa de a se aduna, de a vorbi
unii cu alții și de a discuta valorile și țelurile comune, de a-și împărtăși experiențele și de a avea
o mai bună înțelegere a modului de abordare a bullying-ului în școală. În plus, ei au declarat cât
de valoros a fost să audă ce gândesc și simt elevii și, la fe de important, că studenții au putut
vedea și simți că sunt ascultați de profesorii lor. Seminariile le-au permis profesorilor să se uite
la așteptările și nevoile multiple pentru sprijinire și cooperare în abordarea bullying-ului.
1 Cursurile de formare pentru profesori au avut loc în Bulgaria, Germania, România, Slovacia și Suedia.
PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI 9

--- PAGE 12 ---
PROFESORII AU DORIT:
● Să împărtășească o înțelegere comună a bullying-ului cu colegii lor, pentru că unii iau
cu ușurință magnitudinea sa ca problemă în școli;
● Să primească sprijin de la conducerea școlii atunci când inițiază și desfășoară măsuri
de prevenire a bullying-ului;
● Să aibă suficient timp pentru a împărtăși experiența practică și pentru a primi consili-
ere de la colegii lor cu privire la cazurile de bullying, să discute și să reflecteze asupra
proceselor și relațiilor din școala lor;
● Să aibă un spațiu special protejat unde să-și poată împărtăși preocupările, experien-
țele și strategiile de gestionare în cazurile de agresiune tip bullying față de profesori,
care s-au dovedit a se întâlni mai des decât se așteptase;
● Să primească consiliere și suport continuu de la consilierii școlari (unde sunt dispo-
nibili) și/sau de la experții externi în munca de prevenție, în construirea abilităților
emoționale și sociale ale elevilor;
● Să aibă suficiente resurse (timp) pentru activități de prevenție.
● Să aibă abilități pentru intervenții de urgență și informații cu privire la rețelele profesio-
niste de suport disponibile pentru intervenții specializate în cazurile de bullying;
● Să experimenteze un statut social mai bun, o mai mare recunoaștere a muncii lor și
respectarea rolului lor responsabil, aceasta fiind o preocupare sensibilă pentru profe-
sorii din țările Europei de est și sud-est.
Profesorii participanți ne-au acordat încrederea lor și au apreciat abordarea noastră care le-a
recunoscut nivelul de conștientizare și atenția acordată problemei bullying-ului, acesta fiind o
problemă continuă, și punând în lumină un aspect adesea subapreciat – perspectiva copiilor.
CE ESTE BULLYING-UL?
Rădăcinile etimologice ale cuvântului bullying se pot regăsi în secolul XVI, când “my bully”
însemna “dragul meu”, “iubitul meu”, venind din cuvântul danez boele. Un secol mai târziu a
apărut pentru prima dată cu sensul actual, dar abia în secoul XX acest cuvânt a dobândit de-
finițiile academice folosite astăzi. Ca verb, to bully înseamnă: a intimida, a speria, a domina,
printre altele. „Bully” este o persoană care își folosește puterea și tăria sa pentru a speria sau
răni persoanele mai slabe (Oxford Advanced Learners Dictionary, 2016).
Prof. Dr. Dan Olweus, un profesor cercetător în psihologie din Norvegia este considerat pionier
pe tema bullying-ului, pe baza a aproape 40 de ani de cercetare, implementare și evaluare a
programelor de prevenire (Hazelden Foundation, 2016). Definiția sa afirmă:
„Un elev este agresat atunci când el/ea este expus, în mod repetat în timp, unor acțiuni
negative din partea unuia sau mai multor elevi.... O acțiune negativă este situația în
care o persoană provoacă intenționat, sau intenționează să provoace, durere fizică sau
discomfort unei alte persoane, prin contact fizic, cuvinte sau în alte moduri.” (Olweus, 1993)
Bullying-ul este una dintre cele mai complexe forme de comportament agresiv și violență.
Cu toate acestea, nu fiecare act de violență este o acțiune de bullying. Conform studiului Or-
ganizației Mondiale a Sănătății privind comportamentul sănătos la copiii de vârstă școlară,
bullying apare atunci când un elev este:
„tachinat în mod repetat într-un mod care nu îi place… Dar nu este bullying atunci când
doi elevi de putere sau autoritate similară se ceartă sau se bat. Nu este bullying nici
atunci când un elev este tachinat într-un mod prietenos și glumeț”. (Craig et al., 2009)
10 PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI

--- PAGE 13 ---
Cea mai caracteristică trăsătură a bullying-ului este relația de putere asimetrică și dezechilibra-
tă dintre cei care agresează și cei care sunt agresați. În plus, nu este ocazional sau un eveni-
ment singular, ci un tipar comportamental care se repetă în timp împotriva aceleași persoane
cu o diferență evidentă de putere. Prin diverse acte de bullying, elevul mai puternic țintește în
mod sistematic, intenționat și crud să rănească, să sperie sau să intimideze persoana mai slabă.
După cum am menționat mai sus, nu este o simplă tachinare. Contrar miturilor larg răspândite
despre autoapărarea victimei, victima nu se poate apăra prin propriile eforturi. Bullying-ul nu
se oprește de la sine fără intervenție din exterior (Gugel, 2014).
Olweus a făcut diferența între trei tipuri de bază de comportament tip bullying:
● fizic: lovire, împingere, pocnire, ciupire, constrângerea
celuilalt elev prin contact fizic
● verbal: amenințări, tachinare, insulte, bătaie de joc, șantaj,
poreclire, împrăștierea de zvonuri și minciuni
● emoțional/psihologic: excluderea intenționată a cuiva dintr-
un grup sau activitate, manipulare, ridiculizare
Ken Rigby este un alt cercetător renumit în domeniul bullying-ului, un fost profesor, psiholog
și academician, care a lucrat pe tema aceasta timp de peste 25 de ani. În studiile și publicațiile
sale ample, el luminează natura dinamică a fenomenului de bullying.
BULLYING-UL IMPLICĂ:
„O dorință de a răni + acțiune dureroasă + dezechilibru de putere + (tipic) repetiție +
utilizarea nedreaptă a puterii + plăcere evidentă din partea agresorului + sentiment de
opresiune din partea victimei.” (Rigby, 2002)
Avansând repede în ultima decadă, comunicarea digitală a devenit un mijloc vital de
exprimare pentru tineri și copii, o platformă pentru întâlniri virtuale și relații sociale
între ‘nativii digitali’. Cu toate acestea, spațiile de comunicare online poartă riscuri mul-
tiple pentru bullying.
Bullying-ul cibernetic denotă utilizarea mediilor electronice (Internet, telefoane inteligente,
email-uri, Facebook și rețele sociale, programe de mesaje text/chat, ex. WhatsApp, platforme
foto și video și pagini de internet) pentru a răni o altă persoană. Acestea pot include mesaje de
intimidare, insulte, hărțuire sexuală sau ridiculizare și ocară. În contrast cu bullying-ul tradițio-
nal, o trăsătură comună a acestora este anonimatul frecvent al agresorilor cibernetici.
Cyber grooming este un alt fenomen al erei digitale cu o întindere și consecințe îngrijorătoare
- folosirea Internetului pentru inițerea de contacte (virtuale), hărțuire sexuală și posibil abuzul
sexual al copiilor și al tinerilor (Unabhängiger Beauftragter für Fragen des sexuellen Kindes-
missbrauchs, 2015).
Câteva alte fenomene cum ar fi sexismul cibernetic, misoginismul cibernetic și mesajele
erotice (sexting) (Consiliul Europei, 2013) au multe lucruri în comun – toate se bazează pe
stereotipuri de gen adânc înrădăcinate. Concentrate în general pe perspectiva că în contextele
sociale și culturale particulare, ideile despre ce sunt sau ce ar trebui să fie femeile (fetele) și
bărbații (băieții), stereotipurile pot fi, în același timp, prescriptive în mod rigid.
PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI 11

--- PAGE 14 ---
Ele devin problematice atunci când sunt utilizate ca un vehicul pentru a discrimina alți oameni
pe baza sexului lor (ibid.). În acest mod, stereotipia legată de sexe, fiind larg răspândită în sis-
temele educaționale, contribuie la o creștere a dezechilibrului de putere dintre fete și băieți,
oferind pretext și justificare pentru bullying-ul în școală. Atunci când nu sunt puse la îndoială,
descrierile rigide ale rolurilor sexelor și stereotipurile negative pot declanșa un bullying pe
bază de sex și inegalitate.
CINE ESTE IMPLICAT ÎN BULLYING?
Situația de bullying rareori implică doar două părți care interacționează, tradițional definite ca
agresor și victimă. De obicei este o situație de grup, implicând mai mult de doi participanți în
diferite roluri, lucru care reflectă dinamica de la bază a statutului și relațiile de putere din grup.
În anumite definiri de rol, tiparul bullying este prezentat ca un triunghi sau chiar un dreptunghi,
implicând agresorul, asistenții agresorului (numiți și adepți), victima, martorii pasivi și posibilii
apărători, care sprijină activ victima, luând o poziție clară și opunându-se agresorului (BPB, 2016).
Agresorul
Adepții activi Adepții pasivi
(asistenții agresorului)
Atacă
(asistenții agresorului)
Ajutoare
Observatori
neimplicați
Prieteni
Victima
Apărătorii Observatori
pasivi
Figura 2: Rolurile de grup într-o situație de bullying (BPB, 2016)
Conform lui Olweus și altor oameni de știință, într-un „cerc de bullying” tipic sunt implicați
o gamă întreagă de protagoniști (Olweus, 2001). Important de notat este că distribuția rolu-
rilor nu este statică, rolurile se pot schimba în mod dinamic între elevii care interacționează.
ORIGINEA COMPORTAMENTULUI DE TIP BULLYING
Oricine poate fi agresat; nu există o corelare directă între aspectul fizic, caracteristicile perso-
nalității și riscul de expunere la bullying. Victimele ar trebui să nu aibă niciun fel de răspundere
sau vină pentru situația în care sunt implicați și nu pot fi găsiți vinovați pentru aceasta. Cum
putem recunoaște că un copil este agresat sau este implicat în bullying ca agresor? O listă spe-
cială cu indicatori și simptome (Partea 5) vă poate ajuta să identificați acest lucru.
12 PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI

--- PAGE 15 ---
Bullying-ul este, în primul rând, un tipar de comunicare și interacțiune socială, care le costă
foarte mult pe ambele părți. Copiii care agresează alți copii sunt de obicei nesiguri, se tem
și au în istoric traume interne, care nu sunt gestionate adecvat în familiile lor (LISTEN!, 2016).
Mediul emoțional de acasă este menționat de mulți autori ca un factor important în a deveni
agresor sau victimă. Astfel, lipsa căldurii dintre părinți sau dintre părinți și copii, utilizarea ori-
cărui tip de violență (dar în special fizică) și abuz în familie, combinat cu lipsa unor reguli clare
și fiabile de îndrumare a copilului, pot cataliza adoptarea comportamentului de tip bullying. La
rândul său, Olweus (1993) a afirmat că părinții foarte protectori pot crește riscul de expunere
la bullying pentru copiii lor, care devin victime ale bullying-ului mai des decât semenii lor. În
profilurile victimelor ale sale, Olweus a evidențiat anumite caracteristici intrapersonale și inter-
personale asociate cu probabilitatea crescută de a suferi din cauza bullying-ului, spre exemplu:
timiditatea, nesiguranța, pasivitatea, o stimă de sine scăzută, lipsa prietenilor (Pregrad, 2015).
În general, a fi diferit de majoritate semenilor, pe motiv de etnie, credință, identitate sexuală,
orientare sexuală, poate duce la un risc sporit de victimizare. De asemenea, copiii cu nevoi
educaționale speciale, cu dizabilități fizice sau dificultăți de învățare pot prezenta riscul special
de a fi agresați.
Cele mai des întâlnite caracteristici ale copiilor înclinați să îi agreseze pe alții (Olweus, 1993,
Taglieber, 2008, Pregrad, 2015 etc.) sunt: o nevoie de un statut, de putere mai mare, o dorință
puternică de a controla și domina, impulsivitate, lipsa empatiei, căutarea recunoașterii statu-
tului lor de persoane care dau tonul, plăcerea provocată de vederea victimei oprimate (Rigby,
2002). Adesea, atât agresorii cât și victimele au peisaje interne similare. Unii copii pun o „ar-
mură de agresor” pentru a-și ascunde slăbiciunile și pentru a evita să devină victime. Masca
unui agresor este un scut care îi ascunde interiorul vulnerabil. Majoritatea agresorilor altor
persoane au fost victime ale violenței în copilărie (LISTEN!, 2016).
Bullying-ul este întotdeauna un proces în care, în timp, se mărește dezechilibrul de putere, cu
frecvență și intensitate care variază. Se pot distinge câteva faze (Taglieber, 2008; Gugel, 2014;
Ebner, 2014):
FAZA 1: Conflictele zilnice
FAZA 2: Începutul bullying-ului (faza de explorare)
FAZA 3: Escaladarea (faza de consolidare)
FAZA 4: Excluderea (faza de manifestare)
FAZA 5: Ieșirea (faza finală)
PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI 13

--- PAGE 16 ---
CARE SUNT CONSECINȚELE prejudecățile voastre pentru a vă îmbunătăți
BULLYING-ULUI? raționamentul. În partea 4 vă oferim idei des-
pre cum să discutați, să reflectați și să distru-
Mulți cercetători au pus în lumină impactul geți anumite mituri despre bullying împreună
negativ pe termen scurt și lung al bullying-ului cu elevii voștri.
ce afectează atât victimele cât și agresorii.
Sanders et al. (2004) a furnizat o recapitulare CARE ESTE UN RĂSPUNS EFICIENT
extinsă a consecințelor multiple ale bullying- PENTRU BULLYING -UL ÎN ȘCOALĂ?
ului: respingerea semenilor (Deater- Deckard,
2001), comportament delincvent (Rigby & Este știut că bullying-ul are loc în fiecare școa-
Cox, 1996), criminalitate (Eronet al., 1987), lă, indiferent de tipul de comportament de
tulburări psihice (Kumpulainen, Räsänen, & bullying sau de scara la care fenomenul are
Henttonen, 1999), violență ulterioară în școa- loc, dar ce contează și ce diferă semnificativ
lă (Galinsky & Salmond, 2002). Copiii care ac- între școli este modul în care acestea îl gestio-
ționează ca agresori sunt expuși la riscuri mai nează în practica de zi cu zi. Pentru a construi
mari de comportament antisocial și delinc- sau crea un răspuns de succes la bullying,
vent ca adolescenți și tineri și la implicarea în ajută să vă concentrați, să reflectați și să dis-
infrancțiuni penale ca adulți (Olweus, 1992). cutați modul de înțelegere a bullying-ului și
atitudinile față de acesta în școala voastră.
Depresia este considerată cea mai comună Dacă faceți acest lucru împreună cu colegii
problemă de sănătate mintală, consecință voștri, cu conducerea școlii voastre, cu elevii
a bullying-ului (Kaltiala-Heinoet al., 1999). și părinții, veți avea astfel la dispoziție eforturi
Copiii agresați sunt defavorizați, nefericiți și unite pentru o abordare școlară cu adevărat
suferă de probleme legat de stima de sine colaborativă. Această abordare permite anga-
și încrederea în propria persoană. Ei se simt jament și vederi din unghiuri multiple, evalu-
adesea anxioși, simt rușine și se simt chiar ând nevoile și resursele fiecărui grup angajat.
vinovați pentru ce li s-a întâmplat. În școală, Având în vedere aceste lucruri, manualul nos-
ei sunt de obicei intruși fără prieteni, singuri tru pledează pentru o abordare care să impli-
și abandonați (Olweus, 1993). Relațiile lor de ce întreaga școală în gestionarea bullying-ului.
prietenie sunt adesea afectate din cauza unei
frici sporite de a avea încredere în semenii Reflecțiile politicilor informate pe bază de
lor. Consecințele negative afectează nu doar dovezi (Craig et al., 2012) confirmă faptul că
sănătatea lor mintală, ci și rezultatele acade- intervențiile anti-bullying efective nu pot fi li-
mice și pot scădea motivația lor de a merge la mitate doar la clasă, lecție sau la activitățile
școală și de a învăța. bazate pe programa școlară. Inițiativele an-
ti-bullying nu pot funcționa singure, fără an-
gajamentul administrației școlii, profesorilor
MITURI COMUNE DESPRE și educatorilor. Implicarea părinților joacă și
BULLYING ea un rol important. În ultimul rând, dar nu
mai puțin important, participarea autoritară
Concepțiile și convingerile eronate despre vi- din partea copiilor ar trebui văzută ca o resur-
olență, bullying și victimizare sunt obișnuite să puternică în abordarea bullying-ului școlar.
și larg răspândite. Acestea afectează adesea Este nevoie de o abordare care să includă
judecata sensibilă și neutră a adulților în situ- întreaga școala, nu doar să fie scris în liniile
ațiile de bullying, împiedicându-i să detecteze directoare, ci să fie cu adevărt puse în practi-
la timp semnele bullying-ului și să răspundă că; de la nivelul politicii anti-bullying a școlii la
în mod corespunzător. O serie de mituri (ex. nivel de clasă și activități extrașcolare.
“Bullying-ul nu este grav. Sunt doar copii
care se comportă cum se comportă copiii”, După peste 35 de ani de cercetare și răspuns
Highmark Foundation, 2015) minimalizează la bullying-ul în școală, singurul program de
realitatea bullying-ului în școală. Vă încura- prevenire a bullying-ului bazat pe dovezi, care
jăm, ca profesori și profesioniști din educație, folosete rezultate empirice măsurabile, este
să reflectați în mod continuu la percepțiile și cel original dezvoltat de Dan Olweus.
14 PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI

--- PAGE 17 ---
Programul Olweus de prevenire a bullying-ului (POPB).
Principalele obiective ale POPB sunt: reducerea comportamentelor de bullying existente în
rândul elevilor, prevenirea noilor comportamente de bullying și realizarea unor mai bune re-
lații între semeni în școală. Acestea sunt atinse prin restructurarea mediului social al copilului
la școală și construirea unui sentiment de comunitate în rândul elevilor și adulților (Olweus et
al. (2007).
Mai jos, găsiți ilustrate pe scurt principiile și elementele cheie ale POPB, pentru a le putea uti-
liza drept cadru model pentru propriile acțiuni școlare pentru un răspuns la bullying. Modelul
de prevenire a bullying-ului ce implică întreaga școală se bazează pe patru principii cheie care
ar trebui respectate de către toți adulții:
1 arată căldură și interes pozitiv și implică-te în viețile elevilor;
2 stabiliți limite ferme pentru comportamentul inacceptabil;
3 folosiți în mod consecvent consecințe negative nefizice, neostile atunci când
sunt încălcate regulile; și
4 acționați ca autorități și modele pozitive (Olweus, 1993a, 2001a; Olweus et al., 2007).
În linie cu această intervenție anti-bullying efectivă trebuie să existe și o abordare pe mai
multe niveluri cu componente multiple la fiecare nivel:
PROGRAMUL DE PREVENȚIE A BULLYING-ULUI OLWEUS
Obiectivul general:
Școala ca mediu sigur și pozitiv de învățare
REZULTATE
REZULTATE
PE TERMEN
PE TERMEN
C OMPONENTE
TINȚĂ SCURT
LUNG
DE PORGRAM
C LIMAT
Ș COLAR
NIVELUL OBIECTIVE: ÎMBUNĂTĂȚIT
ȘC OLII
• Reducerea
problemelor DIMINUAREA C LIMATUL
de bullying
NIVELU FACTORILOR C LASEI
C LASEI e e x le is v t i e nte între DE RISC ÎMBUNĂTĂȚIT REDUCEREA
COMPORTA-
MENTELOR
N IVEL • P
ap
re
a
v
r
e
iț
n
ie
ir
i
e
d
a
e noi CREȘTEREA
ABILITĂȚILE/ ANTISO-
INDIVIDUAL ATITUDINEA CIALE ALE
dificultăți FACTORILOR
COPIILOR TINERILOR
DE PROTECȚIE
• Dezvoltarea de ÎMBUNĂTĂȚITE OR
NIVEL relații pozitive
COMUNITAR între elevi CONȘTIENTIZAREA
COMUNITĂȚII/
SUPORTUL
COMUNITAR
ÎMBUNĂTĂȚIT
Figura 2: Rolurile de grup într-o situație de bullying (BPB, 2016)
PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI 15

--- PAGE 18 ---
Folosiți aceste patru reguli simple dar foarte specifice pentru a ghida activitatea întregii școli:
afișate peste tot în clădire și în fiecare clasă, discutate cu elevii și părinții, implementate prin
referințe pozitive și negative constante (ibid.)
1 Nu îi vom agresa pe colegii noștri.
2 Vom încerca să-i ajutăm pe elevii care sunt agresați.
3 Vom încerca să-i includem pe elevii care sunt excluși.
4 Dacă știm că cineva este agresat, îi vom spune unui adult din școală și unui adult de acasă.
Modelul POPB pare, la prima vedere, că necesită mult timp și eforturi intense. Studierea atentă
a componentelor la fiecare nivel ne ajută să vedem că acestea nu sunt noi sau speciale. Ideea
aici este nu să te concentrezi pe o singură persoană sau metodă, ci mai degrabă pe adunarea
și interconectarea eforturilor tuturor actorilor implicați (Taglieber, 2008) pentru a aduce o di-
ferență reală. Astfel, abordarea ce implică întreaga școală arată în mod clar că bullying-ul este
o responsabilitate comună și gestionarea sa cu succes depinde de angajamentul și măsurile
coordonate ale personalului școlar, părinților și de implicarea activă a elevilor. Adoptarea unui
răspuns de către întreaga școală este, conform rezultatelor studiilor și evaluărilor, cel mai efi-
cient mod de a îmbunătății bunăstarea și siguranța elevilor (Smith, 2004). Forme multiple de
pilotare și implementare au fost deja efectuate în câteva din țările proiectului, după cum se
evidențiază în secțiunea următoare.
CARE ESTE SITUAȚIA BULLYING-ULUI ÎN ȘCOALĂ
ÎN ROMÂNIA?
„Victimizarea și perpetuarea bullying-ului sunt comportamente prevalente în rândul
tinerilor, dar ratele de prevalență diferă considerabil de la țară la țară” (Currie et al., 2012).
Rezultatele studiului OMS cu privire la comportamentul sănătos al copiilor de vârstă școlară și
factorii determinanți ai sănătății și bunăstării în rândul tinerilor în școală, au arătat diferențe
mari cu privire la ratele bullying-ului școlar în Europa, în general, și între țările proiectului.
Studiul OSM/HBSC2 a fost desfășurat în 2009/2010 în 39 de țări ale regiunii Europa OMS fur-
nizând date reprezentative comparabile cu privire la bullying-ul școlar pentru cinci dintre țările
partenere în proiect.
Dacă bullying-ul este o temă pe ordinea de zi politică a țării, dacă școlile, factorii de interes și
activiștii desfășoară activități de prevenire a bullying-ului sau nu, aceasta este o altă chestiune,
care diferă considerabil în țările implicate în proiect.
În următoarea secțiune am compilat o fișă de observații cu date specifice din România. Aceas-
ta oferă o scurtă imagine generală a politicilor anti-bullying și a datelor și studiilor disponibile
până în acest moment, și informații concise dar nu exhaustive cu privire la programele de
prevenire existente și facilitatori.
16 PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI

--- PAGE 19 ---
CE SPUN STATISTICILE?
Studiul OMS/HBSC a plasat România într-un loc destul de fierbinte al hărții Europei
privind bullying-ul, cu următoarele cifre:
● până la 20% din copiii de 11 ani au fost agresați cel puțin de două ori în lunile anterioare;
procentajul celor de 13 ani fiind de 22% și 17% pentru cei de 15 ani.
Cât despre perpetuarea unui comportament de tip bullying, cifrele arată după cum
urmează:
● până la 26% din copiii de 11 ani au recunoscut că au agresat alți elevi cel puțin de două ori
în lunile anterioare; procentajul celor de 13 ani fiind de 35% și 30% pentru cei de 15 ani.
(OMS 2012).
Cu toate că sunt îngrijorătoare, datele nu au avut efect din punct de vedere al documentelor
strategice care reglementează fenomenul bullying, nici la nivel central, nici la nivel local.
Conform studiului național desfășurat de Salvați Copiii România în 2016 cu privire la bullying-
ul în rândul copiilor în mediul școlar, s-au identificat următoarele, în legătură cu diverse dimen-
siuni ale bullying-ului:
Excluderea din grup: 31% din copii au declarat că au fost în mod frecvent excluși din
activitățile de grup și 23% - amenințați cu excluderea din grup; 2 din 10 copii au raportat
comportamente de excludere repetată directă din partea altor elevi.
Umilire: 24% din copii au raportat că au fost în mod constant umiliți în fața altor copii și
37% au fost victime ale zvonurilor negative împrăștiate în comunitatea școlară.
Bullying fizic: 13% din copii au avut bunurile personale distruse de alții și 30% au fost
loviți în mod repetat de alți elevi la școală. De asemenea, 78% din toți elevii au raportat
că au asistat la cel puțin o situație de bullying în școala lor.
Bullying-ul cibernetic: 68% din copii au confirmat că bullying-ul cibernetic are loc pe
rețelele sociale.
Când vine vorba de întocmirea profilelor, studiile au arătat că orice copil care este cumva
„diferit” poate deveni o victimă a bullying-ului. Acest lucru se poate întâmpla din cauza as-
pectului fizic al copilului (ex. supraponderal), aspecte emoționale (ex. copiii „timizi”), sănăta-
te (ex. tulburări de sănătate mintală, dizabilități), sau etnie (ex. copiii de naționalitate romă).
De asemenea, studiul arată o corelare semnificativ de mare între bullying și abuzul copilului
în familie.
Datele prezentate mai sus sunt relevante la nivel național. Eșantionul de studiu a cuprins peste
1.300 de copii intervievați, din zonele urbane și rurale, din întregul sistem școlar (învățământ
primar, gimnaziu și liceu). Vârsta copiilor a variat între 10 și 16 ani (Salvați Copiii România,
2016).
PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI 17

--- PAGE 20 ---
CARE ESTE ROLUL LEGISLAȚIEI/LEGII ANTI-BULLYING
ÎN RĂSPUNSUL LA BULLYING-UL ÎN ȘCOALĂ?
În România, întregul sistem educațional este reglementat de Legea educației și de Ministerul
Educației și Cercetării. Această instituție centrală se ocupă de dezvoltarea tuturor politicilor și
documentelor strategice legate de educație. Acum 10 ani (2006), ministerul a dezvoltat Stra-
tegia națională pentru combaterea și eliminarea violenței în școli, fără vreo referire specifică la
bullying ca o formă specială și cu risc ridicat de violență în rândul copiilor. De fapt, singurul do-
cument la nivel de stat care menționează bullying-ul este Strategia națională pentru sănătatea
mintală a copiilor și adolescenților, unde bullying-ul este menționat ca un factor de risc mare
pentru bunăstarea copilului și se fac recomandări pentru a dezvolta programe de prevenire a
bullying-ului active la nivel de școală și comunitate. Din nefericire, nu s-au făcut pași concreți
până acum, deci este pertinent să evidențiem următoarele:
● Nu există legislație specifică în România care să reglementeze bullying-ul
în școală
● Nivelul de conștientizare cu privire la bullying ca o formă specifică de
violență este destul de scăzut
● Nu există un program de prevenire a bullying-ului implementat în școli și
recomandat la nivel național
● Nu există programe care să țintească spre dezvoltarea abilităților sociale
și emoționale ale copiilor ca factori de protecție împotriva bullying-ului
Doar acum, după ce Salvați Copiii România a lansat primul studiu național cu privire la bullying
în rândul copiilor, Ministerul Educației și Cercetării ia în considerare noi obiective pentru dez-
voltarea unei strategii naționale legat de bullying-ul în școală pe baza căreia fiecare școală ar
trebui să-și dezvolte regulamente specifice cu privire la bullying.
CARE SUNT PROGRAMELE ȘCOLARE DE PREVENIRE
A BULLYING-ULUI ȘI INTERVENȚIE TIMPURIE
DISPONIBIE ÎN ȚARĂ?
După cum s-a menționat mai sus, nu există programe de prevenire a bullying-ului disponibile
la nivel național în România.
Salvați Copiii România este un ONG ce promovează drepturile copiilor de a fi protejați împo-
triva tuturor formelor de violență în toate mediile. Organizația a dezvoltat un program de pre-
venire a bullying-ului constând într-un set de 10 activități menite să dezvolte abilitățile sociale
și emoționale ale copiilor ca factori de protecție împotriva bullying-ului. Acesta a fost pilotat
în 20 de școli din București. 55 de educatori au fost formați pentru a implementa programul la
nivel de școală. 1.650 de elevi cu vârste între 9-11 ani, din clasa a treia și a patra, au fost incluși
în timpul perioadei de implementare.
18 PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI

--- PAGE 21 ---
În lumina noilor date din studiul național desfășurat de Salvați Copiii și lansat în prezența Mi-
nistrului Educației, noi elemente vor fi adăugate programului pilotat anterior, pentru ca pro-
gramul să poată permite o abordare care să includă întreaga școală, țintind nu numai elevii și
profesorii, dar și conducerea școlii și personalul nedidactic.
De asemenea, ca parte a activității Salvați Copiii România de a proteja copiii împotriva violenței,
ateliere pentru părinți sunt organizate în mod regulat care se adresează temei bullying-ului, iar arti-
cole educaționale pe această teme sunt încărcate pe pagina de internet pentru educarea părinților
www.parintibuni.ro , a Salvați Copiii România.
CARE SUNT FACILITATORII CE OFERĂ SERVICII DE PREVE-
NIRE A BULLYING-ULUI ÎN ȘCOALĂ?
Nu există o instituție centrală care să implementeze la nivel național programe de prevenire a
bullying-ului relevante și la scară mare în România.
Pe baza programului de prevenire a bullying-ului pilotat de Salvați Copiii România în 20 de școli
din București cu 1.650 de copii, organizația face în prezent lobby la Ministerul Educației pentru
extinderea programului.
Asociația Telefonul Copilului este și de asemenea un ONG care are care are ca țintă bullying-ul
ca parte a activității sale de a proteja copiii împotriva violenței. Ei au dezvoltat o linie telefonică
de tip hotline unde orice copil poate suna și discuta/raporta orice situație de violență/abuz în
care poate fi implicat.
PARTEA 2. BULLYING - STABILIREA CONTEXTULUI 19

--- PAGE 22 ---
PARTEA 3.
METODOLOGIE
Metodologia aplicată de noi și recomandată pentru voi în munca cu elevii voștri urmărește
regulile de aur ale proiectului nostru: perspectiva orientată spre copil, Convenția cu privi-
re la drepturile copilului și implicarea participativă a copiilor și adolescenților în răspunsul la
bullying în cadrul școlii. În acest caz participarea nu este doar participarea la un anumit proces,
ci mai degrabă asumarea unui rol, a unei responsabilități și a posibilității de a decide și a schim-
ba. Abordarea noastră este condusă de ideea de bază conform căreia participarea trebuie să
responsabilizeze.
Convenția ONU cu privire la drepturile copilului (1989) afirmă dreptul fiecărui copil la autode-
terminare, demnitate, respect și dreptul la luarea deciziilor informate. Asigurarea în mediul
școlar a unei îngrijiri de calitate, adaptate nevoilor copilului, înseamnă că profesorii au res-
ponsabilitatea să asigure drepturile copilului, iar copiii sunt încurajați și li se dă posibilitatea
să-și formeze propria viziune asupra lucrurilor care îi afectează în mod direct și indirect. Acest
manual va ajuta la evidențierea perspectivei copilului în comparație cu cea a adultului (profe-
sori, directori, personal auxiliar) în cadrul școlii. Ambele perspective sunt necesare pentru a
percepe și a lucra cu copiii ca ființe umane egale într-un mediu de învățare orientat spre copil.
Experiența bullying-ului și a violenței, în mod implicit, lipsește copiii de putere, fiindu-le încăl-
cate drepturile de bază tocmai în locul în care ar trebui să se simtă protejați și în siguranță. Așa
cum se subliniază în partea 1, școala este locul în care copiii fac primii pași spre independență,
se întâlnesc cu oportunități esențiale de colaborare cu ceilalți și de conformare la regulile ge-
nerale de comprtament uman. Din acest motiv este esențial ca educația, ca parte a sistemului
de servicii, să fie deschisă să răspundă nevoilor și dificultăților copiilor în această perioadă
foarte delicată a dezvoltării umane. Copiiii care trec prin experiența abuzului, au dreptul la a fi
sprijiniți în recuperarea lor fizică și psihologică, respectiv în reintegrarea lor socială (Art. 39 din
Convenția cu privire la drepturile copilului).
În conformitate cu Convenția, abordarea orientată spre copil dorește să permită copilului să-și
dezvolte propriile deprinderi de rezolvare a problemelor într-o manieră sigură și respectuoasă,
încurajând astfel cooperarea, dezvoltarea unor deprinderi de viață, capacitatea lor de auto-or-
ganizare și în special să-i responsabilizeze. Responsabilizarea este văzută ca procesul prin care
omul învață să dobândească controlul asupra propriei sale vieți și asupra resurselor, prin auto-
organizare. În consecință copilul se simte în siguranță, încurajat, fericit, responsabil în cadrul
comunității și din acest motiv bunăstarea lui crește semnificativ.
Următoarele pagini oferă o serie de instrumente și activități practice pentru prevenirea feno-
menului de bullying în clasă, activități și instrumente pe care le-am încercat în cadrul proiec-
tului nostru, împreună cu profesori și elevi. Toate aceste instrumente și activități se bazează
pe implicarea participatorie a copiilor, pe energia și creativitatea lor. Este la alegerea dvs. să
combinați activitățile, să elaborați individual, împreună cu psihologul școlli sau cu un expert
extern propriul dvs. program pentru prevenirea fenomenului de bullying. Avem convingerea că
manualul vă va susține în activitățile dvs. și va contribui la consolidarea conștienței și promo-
varea unei politici și a unor măsuri pentru un mediu sigur, fără bullying și de responsabilizare
în cadrul școlii voastre.
20 PARTEA 3. METODOLOGIE

--- PAGE 23 ---
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU
PREVENIREA BULLYING-ULUI
ÎN CLASĂ
UTILIZAREA MANUALULUI ÎN MEDIUL ȘCOLAR
Activitățile propuse în această secțiune pot fi integrate cu ușurință în programa școlară obișnuită.
În funcție de nevoile voastre puteți folosi dintre acestea atât de multe, sau atât de puține, câte
doriți. Simțiți-vă liber să le alegeți pe cele relevante pentru elevii voștri în funcție de vârsta lor,
nivelul lor de conștiență de sine, respectiv de nivelul lor de conștiență cu privire la bullying. Puteți
de asemenea să folosiți exerciții specifice când aveți de-a face cu un caz de bullying, lipsă de poli-
tețe sau conflict pe care vreți să le discutați. Cu toate că lista nu este completă, această selecție vă
poate ajuta să planificați efectuarea unui program împotriva bullying-ului în cadrul școlii voastre.
ACTIVITĂȚILE INTERACTIVE AJUTĂ ELEVII:
● să-și consolideze conștiința de sine, conștiința față de ceilalți din grup și să dezvolte empatia;
● să identifice tipurile de bullying, să distingă între rolurile și dinamica bullying-ului într-o situație;
● să identifice impactul potențial al bullying-ului;
● să stabilească reacții eficiente și sănătoase la bullying, cu atenție pe rolul important al
spectatorilor observatori;
● să utilizeze deprinderi de cerere de ajutor, prevenire și intervenție pentru a gestiona bullying-ului;
● să reducă incidentele de absenteism și bullying;
● să sprijine și să lucreze în vederea creerii unui climat neviolent, favorabil incluziunii și pozitiv la
nivelul întregii școli.
La fel cum fenomenul de bullying apare ca un model în cadrul școlii, climatul social al grupului
poate fi eficient în înlocuirea bullying-ului cu o dinamică pozitivă și cu clădirea unor relații. Munca
elevilor în grup nu doar încurajează majoritatea pasivă să-și înceteze atitudinea de acceptare taci-
tă a fenomenului de bullying, ci și să susțină victimele în mod activ și să reducă efectele violenței.
O GAMĂ DE METODE DE FACILITARE PARTICIPATIVĂ
CONTRIBUIE LA INTENSIFICAREA EXPERIENȚEI DE
ÎMPĂRTĂȘIRE ȘI REFLECȚIE
Cerc. Activitățile vor fi cele mai eficiente dacă sunt efectuate în timp ce studenții sunt așezați
în cerc. Acest cadru îi ajută să-și asculte partenerii și să se concentreze mai bine pe subiectul
de discuție, întărind empatia. Una din modalitățile elementare în care oamenii crează legături
este să se uite pur și simplu unul la fața celuilalt în timp ce vorbesc. Prin aranjarea scaunelor în
cerc, vă puteți încuraja elevii să exerseze ascultarea activă, uitându-se la persoana care vorbeș-
te. Îndrumați-i să se uite de jur împrejur în cerc când este rândul lor să vorbească și să aștepte
până când toți se uită la ei.
Minge. Pentru unele sesiuni recomandăm să aveți o minge la îndemână. Folosiți-o ca „obiect
care vorbește” pe care îl dați mai departe în cerc în timp ce conduceți activitățile. Elevul care
are mingea este singurul care poate vorbi. După ce acesta a terminat de vorbit, mingea se dă
mai departe persoanei următoare.
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ 21

--- PAGE 24 ---
Reguli de bază. Este important ca la începutul fiecărei activități să ne întoarcem la regulile de bază.
ACTIVITĂȚI DE ÎNCĂLZIRE/ENERGIZANTE.
Acestea sunt jocuri utile care pot oferi un raport bun în cadrul clasei/grupului la început
sau să ofere o scurtă pauză în timpul activității, când nivelul de energie este scăzut. Acestea
ajută elevii să se relaxeze, să se distreze și să restabilească legăturile dintre ei. Întrebați-
vă și elevii dacă vor să împărtășească și ei ceva cu grupul. Mai jos aveți câteva exemple:
1.
SALATA DE FRUCTE:
Împărțiți elevii într-un număr egal de trei sau patru fructe (de ex., portocale,
căpșuni și banane). Pe urmă se așează în cerc, cu un voluntar care stă în pi-
cioare în mijloc. Strigați numele unui fruct, „portocale” și toate portocalele
trebuie să-și schimbe locurile între ele. Persoana care stă în mijloc încearcă să
ocupe unul din locurile libere, lăsând o altă persoană fără loc. Această nouă
persoană din cerc strigă un alt fruct și jocul continuă. O rundă de salată de
fructe înseamnă că toți jucătorii trebuie să-și schimbe locul.
2.
SCHIMBĂ LOCUL:
Aranjați scaunele într-un cerc mare și fiecare jucător trebuie să se așeze, cu
excepția unuia care stă în mijlocul cercului. Cel care stă în cerc începe jocul
cu o afirmație, cum ar fi: „Toți cei care poartă șosete albe ...”, după care toți
cei care poartă șosete albe trebuie să se ridice în picioare și să facă schimb
de locuri (nu este permis să se așeze pe scaunul din stânga sau dreapta lor).
Persoana care a început jocul încearcă să se așeze, lăsând pe cineva în mijlo-
cul cercului, care preia acum conducerea jocului cu o nouă afirmație „Toți cei
care ...” și continuă jocul.
3.
SCAUNE MUZICALE:
Jucați jocul într-un cerc de scaune orientate spre exteriorul cercului. Să aveți
muzica pregătită. Numărul scaunelor trebuie să fie cu unul mai mic decât nu-
mărul elevilor participanți la joc. Pe măsură ce muzica cântă în fundal, elevii
se pot plimba, pot dansa în jurul cercului de scaune. Când se oprește muzica,
fiecare jucător trebuie să-și găsească un scaun. Unul dintre elevi va rămâne
fără loc și trebuie să părăsească jocul. Unul din scaune este scos din cerc și
muzica pornește din nou. Pentru a accelera jocul, puteți scoate mai multe
scaune. Procesul se repetă până când numai un singur elev rămâne stând pe
ultimul scaun rămas, fiind declarat câștigătorul jocului.
4.
CINE A ÎNCEPUT?:
Așezați grupul în cerc și cereți unui voluntar să iasă din sală pentru o perioadă
de timp. Pe urmă grupul alege un conducător care va iniția mișcări ale mâini-
lor (dat din palme, pocnit din degete, gesturi de dans, etc.) care vor fi copiate
de restul jucătorilor, cu excepția voluntarului invizibil. Când se întoarce în
sală, voluntarul trebuie să ghicească (are trei încercări), cine conduce jocul.
Munca în grupuri mici/perechi. Interacționarea în grupuri mici sau perechi face posibilă
punerea în practică a diferitelor deprinderi de colaborare în grup: ascultare activă, empatie,
politețe, deschidere față de ideile celuilalt, comunicare și evaluare (oferire de feedback).
Formați grupuri noi pentru fiecare activitate.
22 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ

--- PAGE 25 ---
CUM ÎMPĂRȚIM CLASA ÎN GRUPRUI MICI?
1.
Puneți grupul să numere de la 1 la 4 (în funcție de numărul membrilor
grupului), fiecare elev cu numărul 1, 2, 3, respectiv 4 formând câte un
grup mic.
2.
Folosiți bilețele colorate de hârtie – numărul bilețelelor este identic
cu numărul elevi (4 culori, dacă împărțiți în patru grupuri mici). Fiecare
va trage un bilețel dintr-un coș anume sau o pălărie specială. Culorile
alese vor stabili cele 4 grupuri, respectiv grupul roșu, verde, etc
Brainstorming. Această tehnică este des folosită într-un grup mare sau în cadru plenar, pentru
a aduna rapid multe idei despre un anumit subiect, o anumită întrebare, problemă. În timpul
exercițiului nimeni nu trebuie să judece răspunsurile unei alte persoane sau să aloce valori
diferitelor răspunsuri. Fiecare răspuns este scris pe o coală de flipchart sau pe tablă în așa fel,
încât să fie vizibil pentru întreg grupul. Exercițiul încurajează elevii să-și extindă gândirea, ideile
asupra unui subiect și îi face capabili să privească subiectul respectiv din unghiuri și perspec-
tive diferite.
Discuție în grup. Discuțiile în grup scot la iveală răspunsuri și puncte de vedere ale participan-
ților asupra unui anumit subiect și oferă multe momente de învățare pentru îmbunătățirea
cunoștințelor sau corectarea dezinformărilor. Eficiența acestor discuții depinde deseori de uti-
lizarea unor întrebări deschise, care depășesc limitele unor simple răspunsuri de „da” sau „nu”
și se concentrează pe ideile, gândurile, impresiile și percepțiile individuale ale elevilor.
Studiu de caz sau Povestiri/Întâmplări. Această metodă implică prezentarea și analiza unui in-
cident, a unei povești sau scenariu care s-a întâmplat sau se poate întâmpla. Acestea trebuie să
fie simple și bazate pe fapte. Discutarea în grup a cazurilor/poveștilor permite fiecărui elev să
participe activ și să se gândească, ce ar face în cazul în care problema sau situația cu provocări
li s-ar întâmpla lor. Metodele studiului de caz sunt utile în dezvoltarea deprinderilor analitice,
de soluționare a problemelor și luarea deciziilor.
Jocuri de rol. Jocurile de rol în clasă reprezintă o metodă eficientă pentru exersarea și modela-
rea unor deprinderi noi într-un cadru sigur și de susținere. Din moment ce jocurile de rol pot fi
emoționante, este foarte important să subliniem că participanții joacă rolul unor personaje și
nu propria persoană. Jocurile de rol oferă posibilitatea experienței unor situații din viața reală,
fără asumarea riscurilor din viața reală. Rugați voluntari să joace rolul personajelor. Învățați
elevii regulile de bază pentru jocurile de rol:
1 Elevii care participă niciodată nu vor trebui să dezvăluie
informații personale pe care nu vor să le împărtășească.
2 Sunt interzise contactul fizic și înjurăturile.
3 Actorii nu-și vor folosi propriile nume.
Dacă elevii actori deviază sau încep să se prostească, opriți jocul de rol și aduceți-le aminte,
care este scopul și regulile de bază ale acestui joc.
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ 23

--- PAGE 26 ---
EVALUARE ȘI FEEDBACK.
Dobândirea unei imagini rapide asupra felului în care văd elevii fiecare activitate. Cea mai bună
modalitate de evaluare a acestor activități este printr-un formular de evaluare rapid și anonim,
pe care elevii îl pot completa în ultimele 5 minute din activitate. Vă oferim mai jos un model:
T
AM
I
N
U V
C A
A T
A
L
T
P
A
-
I
M
A
S
S
C
H
I
M
AB
AVEȚI GRIJĂ LA CHESTIUNILE DELICATE ȘI EMOȚIONALE
Este posibil ca unii copii să aibă o legătură foarte personală cu violența sau agresiunea (bullying-
ul). Este posibil ca unii participanți să fi fost supuși de către semenii lor la tachinare dureroasă
sau bullying dureros, dar să nu se fi simțit niciodată confortabil să vorbească despre aceasta.
Este posibil ca alții să fi fost nemiloși sau violenți cu o altă persoană și se simt vinovați sau au
sentimente amestecate în legătură cu acest lucru.
24 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ

--- PAGE 27 ---
ACTIVITĂȚI
PENTRU CLASĂ
Vă dorim muncă
profundă și plăcută
cu activitățile
prezentate!

--- PAGE 28 ---
DESCRIERE GENERALĂ Overview
№
TEMĂ ACTIVITATE VÂRSTA DURATA PAGINA
Încălzire CREAREA REGULILOR 12-18 10–20 27
① DE BAZĂ ani de minute
Sensibilizarea TRECI ÎN CERC 10-15 20-30 28
② la bullying ani de minute
Sensibilizarea ȘOARECELE ȘI PISICA 6–10 20 29
③
la bullying ani de minute
Sensibilizarea CUVINTE CARE RĂNESC 7–14 45–50 30
④
la bullying ani de minute
Autoconștientizare, SEMAFORUL 7–16 45 31
⑤ autoprotejare și ani de minute
asertivitate
Sensibilizarea la BAROMETRUL VIOLENȚEI 13–16 30–45 32–33
⑥ bullyingul pe bază de ani de minute
sex
Conștientizare privind VIOLENȚEI ÎN BAZĂ DE GEN 13–18 40 34–35
⑦ diferențele de sex (VBG) ȘI BULLYING-UL ÎN ani de minute
ȘCOALĂ
Sensibilizarea la MITURI ȘI REALITĂȚI 10–18 50 36–38
⑧ bullying DESPRE BULLYING ani de minute
Răspuns la bullying BEȚE ȘI PIETRE / 10–18 30 39
⑨ CUVINTELE DOR ani de minute
Empatie și sprijin HARTA AJUTORULUI 8–15 20–30 40
⑩ ani de minute
Empatie și sprijin URCÂND MUNTELE 6–12 30–45 41
⑪
ani de minute
Empatie, URCÂND MUNTELE 10–16 90 42–43
⑫ consolidarea echipei ani de minute
Autoconștientizare, FEREASTRA LUI JOHARI 7–18 60 44–45
⑬ conștientizare privind alte ani de minute
persoane, stima de sine
Stima de sine, ANIMALE ȘI TRĂSĂTURI 9 ani 30–45 46
⑭ empatia, feedback BUNE și peste de minute
pozitiv
Feedback, încheiere COȘUL DE GUNOI ȘI Oricare 5–10 47
⑮ evaluation RUCSACUL de minute
26 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 29 ---
1. VÂRSTĂ 12 –18 ani
A CTIVITATE CREAREA REGULILOR DE BAZĂ DURATĂ 10 –20 de minute
OBIECTIVE
• Să îi implice pe elevi în discutarea și convenirea unor reguli comune de comportament în
grup/clasă care să fie respectate mutual.
• Să creeze un mediu sigur și de sprijin pentru prevenirea bullying-ului.
PREGĂTIRE
Flipchart cu hârtie sau o foaie de hârtie A4 pentru fiecare elev , Marker, creioane colorate/carioci.
PAS CU PAS
• Explicați de ce Regulile de bază sunt utile, spre exemplu, permiteți-le tuturor să se simtă
ascultați și în singuranță atunci când își împărtășesc gândurile și părerile, mai ales atunci când
abordează subiecte delicate cum ar fi bullying-ul și violența.
• Întrebați-i pe elevi: Care sunt Regulile de bază pe care ați vrea să le stabiliți și să le
respectați, pentru a vă simți în siguranță aici?
• Invitați-i pe elevi să se gândească și să-și scrie ideile pe flipchart.
• După aceea, arătați flipchart-ul pregătit dinainte și comparați-l cu lista grupului. Puteți sugera
Reguli de bază pe care elevii nu le-au spus. Întrebați-i pe toți dacă sunt de acord cu regula
înainte de a adăuga o regulă la lista grupului.
• La final, puneți Regulile de bază ale grupului într-un loc vizibil și faceți referire la ele mai târziu
în timpul activităților de prevenire a bullying-ului.
DE REFLECTAT!
Rezultatul așteptat și încheiere
Sugestii pentru Regulile de bază pe care le puteți folosi și/sau adapta:
1. Spirit de echipă: Toți lucrăm ca o echipă.
2. Egalitate și respect: Respectăm părerile celorlalți, chiar dacă sunt diferite de ale noastre.
3. Permiteți-le și celorlalți să vorbească: Ascultați cu atenție, fără a întrerupe vorbitorul.
4. Nu există întrebări greșite: Simțiți-vă liberi să puneți întrebări.
5. Nu este obligatoriu să împărtășiți detalii personale: Nimeni nu trebuie să se deschidă.
6. Nu există atacuri la persoană: Nimeni nu poate fi insultat.
7. Informațiile sunt confidențiale: Orice spuneți și împărtășiți rămâne aici.
8. Participarea este voluntară: Toată lumea are dreptul de a sări peste o activitate.
9. Respectați durata stabilită.
SFATURI
Alternativ pentru elevi mai mici (6-12 ani) - “Mâna mea, regulile mele”.
• Dați-i fiecărui elev o coală de hârtie și un creion colorat/cariocă
• Fiecare va desena conturul palmei pe foaie scriindu-și numele în mijloc. Apoi, fiecare va scrie
câte o regulă pe fiecare dintre degete pe care toată lumea trebuie să le respecte.
• Toți stau pe un scaun într-un cerc și prezintă desenul lor cu cele cinci reguli.
• În final, scrieți toate regulile comune pentru clasă/grup pe un flipchart separat.
• Puneți toate desenele și regulile grupului într-un loc vizibil în sală.
• Aveți în vedere că acest exercițiu poate dura până la 30 de minute.
SURSĂ
Adaptat după “Youth 4 Youth- Empowering young people in preventing gender-based violence
through peer education” © 2012, Mediterranean Institute of Gender Studies – Disponibil online
la: http://www.medinstgenderstudies.org/wp-content/uploads/Y4Y-Manual_digital_v12.pdf,
accessed: 23 iunie 2016.
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 27

--- PAGE 30 ---
2. VÂRSTĂ 10 –15 ani
ACTIVITATE CREAREA REGULILOR DE BAZĂ DURATĂ 20 – 30 de minute
TRECI ÎN CERC
OBIECTIVE
• Să pregătească grupul/clasa pentru subiectul bullying.
• Să crească nivelul de conștientizare și să consolideze empatia față de copiii care pot fi excluși
sau agresați.
PREGĂTIRE
Spațiu suficient în clasă pentru a te mișca liber.
PAS CU PAS
• Găsiți un voluntar pregătit să părăsească clasa o vreme.
• Dați instrucțiuni restului grupului/clasei în timp ce voluntarul este afară: Elevii trebuie să se
țină de mână și să formeze un cerc închis. Odată ce voluntarul revine, sarcina lor este să se
țină de mâini strâns și să nu îl/o lase în cerc în niciun fel, decât dacă el/ea le cere acest lucru.
• Cereți-i voluntarului să revină și dați instrucțiunea: Acum ai sarcina de a intra în cerc, găsindu-
ți propria cale.
• Lăsați elevii să joace jocul o vreme, având grijă ca nimeni să nu fie rănit.
• Jocul se încheie atunci când voluntarul reușește să intre în cerc.
• Dacă voluntarul nu reușește să intre în cerc după câteva încercări, opriți jocul.
• Invitații pe elevi să vorbească despre cum s-au simțit în timpul jocului. Cereți-i întâi primului
voluntar li apoi celorlalți elevi.
DE REFLECTAT!
Alegeți/adaptați în mod flexibil din următoarele întrebări:
Pentru voluntar/intrus:
• Cum a fost pentru tine să fi exclus din grup?
• La ce strategii te-ai gândit ca să intri în cerc?
• Cum s-a comportat grupul? Te-a ajutat cineva din cerc?
• Ce a funcționat în final? Cum te simți acum?
Pentru grup:
• Cum te-ai simțit să faci parte din grup?
• Ce ai simțit pentru cineva care a fost exclus?
• Cum a făcut față respectării/încălcării instrucțiunilor?
• Cum te simți acum?
SFATURI
• Folosiți această activitate într-un grup/clasă în care s-a stabilit un nivel de încredere bun.
• Rezervați suficient timp pentru a reflecta la sentimentele elevilor astfel ca toți să aibă șansa
de a împărtăși și de a fi ascultați.
• Încurajați-i pe elevi să discute similitudinile dintre sentimentele pe care le-au împărtășit și
cele ale copilului care poate fi exclus și/sau agresat.
• Faceți referire la sentimentele majorității într-un grup/clasă, unde are loc bullying-ul și
discutați posibilele moduri de a acționa și de a rezolva situația într-un mod constructiv și
nedăunător. Numiți-le și discutați despre sentimentele pe care atât victima cât și grupul le
poate avea într-o situație reală într-o sesiune ulterioară.
SURSĂ
Pe baza experienței de formare a "Linka detskej istoty" (LDI) (www.ldi.sk).
28 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 31 ---
3. VÂRSTĂ 6 –10 ani
ACTIVITATE ȘOARECELE ȘI PISICA DURATĂ 20 de minute
OBIECTIVE
• Să înțeleagă cum se simte să fi cel care vânează și cel care este vânat, într-un mod
neamenințător.
• Să pregătească grupul/clasa pentru subiectul bullying.
PREGĂTIRE
Spațiu suficient în clasă pentru a te mișca liber.
PAS CU PAS
• La început, fiecare stă într-un cerc. Explicați-le elevilor că aceasta va fi o activitate fizică, în
care vor crea un labirint cu punți cu brațele lor, în timp ce doi elevi, care se vor oferi voluntari,
vor juca leapșa în labirint.
• Cereți-le elevilor, care doresc să se ofere voluntari să joace rolurile vânătorului (pisica) și
prăzii (șoarecele) să vină în față.
• Aliniați restul grupului în rânduri egale. Toată lumea din rânduri întinde brațele pentru a-și
atinge vârfurile degetelor cu persoanele de lângă ei pentru a crea o punte sau stă cu mâinile
pe lângă corp pentru a crea labirintul.
• Faceți un semn când să înceapă jocul. Pisica și șoarecele joacă leapșa, alergând printre
perechile de elevi și pe sub punțile pe care aceștia le-au creat.
• Jocul continuă până când pisica prinde șoarecele sau durează o anumită perioadă de timp (un minut).
• Apoi, pisica poate alege elevi noi pentru a crea mai multe pisici (până la trei) pentru a vâna
șoarecele.
• Dacă timpul o permite, pisica și șoarecele pot alege noi perechi de elevi să alerge și să se
vâneze până când toată lumea a fost o într-unul din roluri.
DE REFLECTAT!
Concentrându-vă pe elementul bullying
Înainte ca jocul să înceapă, cereți-le elevilor să fie conștienți de ce simt în fiecare situație și rol în
timpul jocului. La sfârșitul jocului, puneți aceste întrebări pentru a începe discuția despre bullying:
• Cum v-ați simțit să fiți alergați prin labirint?
• Cum v-ați simțit să alergați pe cineva prin labirint?
• Cum v-ați simțit să fiți pereții străzilor și aleilor?
• Ce a reprezentat persoana care era alergată?
• Ce a reprezentat vânătorul?
• Ce au reprezentat pereții?
• Ați fost vreodată într-o situație care v-a făcut să vă simțiți astfel?
SFATURI
Ideea este să extragem cum se simte să fii izolat/exclus și atacat (să fii vânat - șoarece), și cum se
simte să fii persoana care atacă pe altcineva (vânătorul - pisica) și cum se simte să fii observator
(pereții & punțile).
Pereții și punțile reprezintă observatorii pasivi, elevii care văd bullying-ul dar adesea se simt fără
puterea de a face ceva legat de acesta pentru că sunt îngrijorați că li s-ar putea întâmpla și celor
care se implică.
SURSĂ
Campania Cercetașii înving bullying-ul, Faceți bullying-ul de neacceptat. Pachetul de activități
(2012), Disponibil online: https://staging.scouts.org.uk/documents/safeguarding/scouts-
brochure.pdf, accessed: 6 iulie 2016.
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 29

--- PAGE 32 ---
4. VÂRSTĂ 7 –14 ani
ACTIVITATE CUVINTE CARE RĂNESC DURATĂ 45 –50 de minute
OBIECTIVE
• Să aibă sensibilitate și să înțeleagă impactul emoțional al cuvintelor.
• Să experimenteze puterea cuvintelor.
PREGĂTIRE
Frânghie sau bandă adezivă, bilețele care se lipesc/Post-it-uri, pixuri.
PAS CU PAS
• Dați foi care se lipesc și un pix fiecărui elev.
• Cereți-i fiecăruia să scrie comentariile abuzive și nepoliticoase sau poreclele ofensatoare pe
care le-au auzit despre alți elevi pe foile care se lipesc (fără a indica nume).
• Puneți banda adezivă pe podea în clasă, marcând următoarea grilă-scară:
Tachinare/glume ușoare
Insultă dureroasă
Glumă umilitoare Insultă foarte dureroasă
• Cereți-le elevilor să lipească foile lor pe scară, luând în considerare cel mai adecvat loc după
părerea lor. Cereți-le să nu vorbească unul cu altul și să nu comenteze foile în timp ce fac
acest lucru.
• Lăsați-i pe toți să se uite mai bine la scară. De obicei sunt cuvinte care se repetă, de obicei
plasate în poziții diferite pe scară de diferiți elevi.
DE REFLECTAT!
Atunci când toți elevii s-au așezat la loc, întrebați-i ce au observat la scară, în timp ce ghidați
analiza lor și discuția cu următoarele întrebări:
1. Ați văzut anumite cuvinte în mai multe locuri pe scară?
2. De ce credeți că unii dintre voi au decis că un anumit cuvânt este mai puțin/nu este ofensator,
în timp ce alții îl consideră dureros sau umilitor?
3. Contează modul în care cuvântul a fost utilizat sau de către cine?
4. De ce folosesc oamenii astfel de cuvinte?
5. A provoca durere altora folosind astfel de cuvinte este o formă de bullying sau nu? De ce?
6. Întrebați-i pe toți dacă pot vedea vreo similitudine între cuvintele de pe foi. Există, spre
exemplu, cuvinte legate de aspectul fizic, abilitățile mentale, etnie, sex, etc.
7. Există cuvinte care sunt folosite doar pentru fete și alte cuvinte doar pentru băieți?
8. În care grup sau temă se află cele mai ofensatoare cuvinte?
9. Ce categorie/temă a primit cele mai multe foi? Cum explicați acest lucru?
SFATURI
Este important să se ia în considerare nu doar cuvintele, ci și modul în care sunt exprimate,
intenția cu care este spus un cuvânt; tonul cu care este pronunțat; expresia feței – toate acestea
influențează modul în care un anumit cuvânt va fi perceput ca pozitiv sau negativ (bun sau rău).
SURSĂ
Adaptat după ”Programul de prevenire a bullyingului în școală”, Sofia, 2011, Gender Education,
Research and Technologies Foundation (GERT).
30 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 33 ---
5. VÂRSTĂ 7–16 ani
ACTIVITATE SEMAFORUL DURATĂ 45 de minute
OBIECTIVE
• Să crească nivelul de autoconștientizare și să explore părerile și nevoile elevilor privind
siguranța și bunăstarea la școală, și percepția și înțelegerea indivizilor cu privire la bullying
și violență.
• Să faciliteze discuția într-o atmosferă de clasă sigură, fără bullying.
PREGĂTIRE
Cartonașe în patru culori: verde, galben, portocaliu și roșu, marker pentru flipchart, bandă
adezivă, foarfece, o foaie de flipchart cu un semn de STOP desenat în mijloc sau unul similar,
spre exemplu:
PAS CU PAS
• Invitați elevii să lucreze individual. Arătați cartonașele colorate și explicați întrebările
corespunzând fiecărei culori. Scrieți întrebările și pe o foaie de flipchart.
Verde: Ce ar trebui ceilalți (elevi sau profesori) să facă să mă simt bine și în siguranță în
clasă/școală, în relațiile cu colegii mei de clasă?
Galben: Ce mă face să mă simt prost sau supărat în relațiile cu ceilalți din clasă/școală?
Portocaliu: Ce mi se pare foarte rău, ofensator și dureros în relațiile cu ceilalți din clasă/
școală?
Roșu: Care mi se pare cel mai rău lucru în relațiile cu ceilalți, un „respinge” pentru mine?
• Fiecare elev ia unul sau mai multe cartonașe din fiecare culoare, scriind un câte un răspuns
pe un cartonaș - tot ce contează pentru ei e să se simtă în siguranță la școală. Nimeni nu este
obligat să-și scrie numele pe cartonaș. Acordați-le aproximativ 10 minute pentru această
sarcină.
• Când toată lumea este gata, colectați cartonașele și împărțiți-le pe culori. Citiți cu voce tare
și puneți cartonașele pe flipchart grupate pe culori.
• Dacă un răspuns apare de mai multe ori pe aceeași culoare (ex. roșu), puneți-l doar o dată.
Dacă apare pe cartonașe de culori diferite (ex. unii elevi galben, alții roșu), atunci puneți toate
cartonașele. În discuție, adresați-vă diferitelor percepții cu privire la disguranță și bullying.
DE REFLECTAT!
Concentrați discuția pe bulying și nevoile privind siguranța
• Ce situații din școală/clasă vă imaginați atunci când vă gândiți la aceste afirmații?
• De ce aveți nevoie pentru a vă simți în siguranță? De ce aveți nevoie pentru a vă proteja
granițele?
• Cum vreți să fiți tratați de ceilalți? Și cum îi tratați pe ceilalți?
• Ce înseamnă bullying-ul pentru tine? Înseamnă bullying-ul același lucru pentru noi toți?
SFATURI
Elevii mai mici pot avea nevoie de o îndrumare mai atentă pentru această sarcină. Dacă
timpul nu o permite, împărțiți elevii în patru grupe (pe culori). La final, fiecare grup va raporta
rezultatele.
SURSĂ
Adaptat de SPI Forschung and Grenzläufer e.V. (www.grenzlaeufer-ev.de).
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 31

--- PAGE 34 ---
6. VÂRSTĂ 13–16 ani
ACTIVITATE BAROMETRUL VIOLENȚEI DURATĂ 30 – 45 de minute
OBIECTIVE
• Să indentifice atitudinele și comportamentele cotidiene care susțin dominarea, inegalitatea
de putere, bullying-ul și violenţa.
• Să crească nivelul de conștientizare cu privire la stereotipurile de sex și rolul lor în dezechilibrul
de putere în rândul fetelor și băieților și potențialul pentru bullying pe bază de sex.
• Să exploreze diferențele dintre sexe în actele de bullying și percepția lor subiectivă.
PREGĂTIRE
1. Setul de cartonașe „barometrul violenței” furnizat la FIȘA DE LUCRU 1. – poate fi adaptat sau
completat.
2. Cartonașele pentru băieți și fete tipărite în culori diferite și decupate.
3. Puneți cartonașele într-un șir neîntrerupt pe două părți ale băncilor (două): unul pentru fete
și unul pentru băieți.
4. Pregătiți două seturi de patru cartonașe suplimentare: “cel mai dureros” (cartonaș roșu),
“cel mai puțin dureros” (cartonaș verde), “deloc dureros” și “nu se întâmplă niciodată”.
5. Cartonașele “cel mai dureros” și “cel mai puțin dureros” vor fi amplasate la cele două capete
ale șirurilor. Cartonașele “deloc dureros” și “nu se întâmplă niciodată” vor fi amplasate în
afara șirurilor.
PAS CU PAS
• Ridicați cartonașele și prezentați exercițiul, împărțind clasa în două grupuri, pe sexe (fete și
băieți).
• Dați fiecărui grup respectivul set de cartonașe, cu o afirmație scrisă cu privire la atitudine sau
comportament.
• Invitaţi fiecare grup să:
• Pună fiecare cartonaș într-un rând, undeva de-a lungul șirului între „cel mai dureros” și „cel
mai puțin dureros”.
• Asigurați o înțelegere clară a sensului cuvântului dureros – atunci când spunem că un
comportament este dureros, înseamnă că acel comportament doare, este ofensator sau
deranjant.
• Dacă grupul consideră un anumit comportament ca nedureros sau „deloc dureros” acesta
ar trebui pus deoparte, la cartonașul „deloc dureros”. În cazul în care, conform grupului, un
anumit comportament nu apare, acesta ar trebui pus la „nu se întâmplă niciodată”, în afara
șirului.
• Arătați-le elevilor cum ar trebui să pună cartonașele pe băncile pe care le-ați pregătit deja.
• Spuneți-le elevilor că există și cartonașe necompletate, pe care ei pot scrie afirmații
suplimentare și/sau comportamente pe care ei le consideră dureroase/ofensatoare/
deranjante.
• Acordați fiecărui grup 10 minute pentru a aranja barometrul violenței. Spuneți-le grupurilor
că dacă nu sunt de acord cu locul unui anumit cartonaș, ar trebui să discute împreună și să
ajungă la o decizie comună cu privire la poziția finală a cartonașului. Subliniați faptul că nu
există răspunsuri corecte sau greșite, ci că părerea și perspectiva fiecărui grup este ceea ce
contează în acest exercițiu.
• După 5 minute plimbați-vă printre grupuri pentru a vedea cum progresează și informați-i
cu privire la timpul rămas. Când grupurile sunt gata, invitați grupul fetelor să se uite la șirul
băieților și vice versa.
• Adunați grupurile la un loc și începeți prezentarea barometrelor violenţei. Câte un
reprezentant al fiecărui grup va citi șirul alcătuit de grupul său.
• Urmăriți discuțiile: Ce ați discutat în timp ce alcătuiați șirul? Au fost momente când nu ați fost
de acord? Dacă da, care au fost acestea?
• La sfârșit, scrieți pe un flipchart principalele diferențe dintre barometrul fetelor și al băieților.
32 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 35 ---
DE REFLECTAT!
Comparați și reflectați la posibilele diferențe de gen în percepția/actele de bullying:
• De ce credeți că fetele consideră că acest comportament este mai mult sau mai puțin dureros
decât îl consideri tu ca băiat (și vice versa)?
• Este ceva în această activitate care te-a surprins? Ce?
• Ce ați învățat din această activitate ce puteți aplica în clasa voastră și în relațiile cu colegii?
SFATURI
• Puteți modifica activitatea împărțind elevii în grupuri mixte, care vor trebui să discute și să
decidă cu privire la barometrul violenței pentru fete și băieți. Astfel, aspectele și diferențele
de gen vor apărea în discuțiile de grup.
• Le puteți cere elevilor să extindă lista de cartonașe cu comportamente/moduri „masculine” și
„feminine” de a îi răni sau agresa pe alții.
SURSE
Adaptat după GEAR against IPV, JLS/2008/DAP3/AG/1258, Disponibil online: http://www.1st.
gear-ipv.eu/, accesat pe 12 iulie 2015, pe baza:
• Men Can Stop Rape, www.mencanstoprape.org, accesat la 15 septembrie 2005.
• Family Violence Prevention Fund. Continuum to Harm to Women, http://toolkit.endabuse.
org/Resources/ContinuumOfHarm.html, accesat la 10 aprilie 2010.
FIȘA DE LUCRU 1 Activitatea 6:
CARTONAȘE PENTRU BĂIEȚI CARTONAȘE PENTRU FETE
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când prietena ei
prietenul lui cel mai bun din clasă îi spune că cea mai bună din clasă îi spune
nu îi mai este prieten că nu îi mai este prietenă
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când prietenele
prietenii lui îi spun că este un laș ei îi spun că este băiețoasă
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când colegele ei
colegii lui îl tachinează că este slab/nătăfleț o tachinează că este sensibilă
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când prietenele
prietenii lui sunt nervoși și strigă la el ei sunt nervoase și o bârfesc
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când prietenele
prietenii lui nu au încredere în el și îl fac ei nu au încredere în ea și o fac mincinoasă
mincinos
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când prietena ei
prietenul lui spune secretul său unui alt coleg spune secretul său unei alte colege
Este dureros pentru un băiat să fie lovit de Este dureros pentru o fată să fie lovită de colegele
colegii săi sale
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când prietenele
prietenii lui îi spun că este nebun ei îi spun că este nebună
Este dureros pentru un băiat atunci când Este dureros pentru o fată atunci când colegele ei îi
colegii lui îi spun că este cățelușul profesorului spun că este cățelușul profesorului
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 33

--- PAGE 36 ---
7. VÂRSTĂ 13–18 ani
ACTIVITATE
VIOLENȚA PE BAZĂ DE GEN
DURATĂ 40 de minute
ȘI BULLYING-UL ÎN ȘCOALĂ
OBIECTIVE
• Să sporească înțelegerea elevilor cu privire la bullying-ul în școală.
• Să dezvolte înțelegerea bullying-ului în baza genului și legăturile dintre dezechilibru de
putere/abuz și VBG/bullying.
• Să înțeleagă impactul abuzului, să dezvolte empatie față de victime și să conteste atitudinile și
comportamentele semenilor care susțin VBG/bullying în școală.
PREGĂTIRE
Materiale cu scenarii - selectați și adaptați din FIȘA DE LUCRU 2, flipchart și hârtie pentru
flipchart, marker.
PAS CU PAS
• Împărțiți clasa în grupuri (de preferat mixte) de 4-6 elevi așezați în cercuri mici.
• Dați câte un scenariu diferit fiecărui grup și cereți-le să citească și să discute întrebările în
cadrul grupului timp de 10 minute.
• Reveniți la grupul mare și cereți fiecărui grup să facă un rezumat scurt al scenariului și al
discuției din grup.
• Discutați scenariile cu întregul grup folosind întrebările de mai jos.
DE REFLECTAT!
• La ce tipuri de violență (ex. izolare, amenințări, violență fizică) au fost supuse personajele?
Vă rog să oferiți exemple.
• De ce au fost personajele supuse la așa ceva? Dacă grupul nu menționează, căutați sprijin
din partea semenilor, ierarhii de putere, acuzarea victimei, bullying drept comportament
‘acceptabil’ sau ‘normal’, ‘doar o glumă’, lipsa de intervenție a profesorilor, etc.
• Au fost aceaste tipuri de bullying? De ce?
• Ce au încercat ‘făptașii’ să obțină prin comportamentul lor?
• Ce relații de putere ați observat? Cine are putere și de ce?
• Ce ar fi trebui să facă personajul abuzat? Ce ar putea să îl împiedice să vorbească sau să facă ceva?
• Dacă ați fi prietenul lui, cum l-ați sfătui să procedeze? Cum l-ați ajuta?
SFATURI
Aveți grijă că elevilor adesea le este greu să recunoască formele de violență care nu este fizică.
De asemenea, ei pot crede că abuzul psihologic are consecințe negative minime pentru victime.
Cel mai important lucru de învățat din această activitate este faptul că bullying-ul nu apare
niciodată din vina victimei.
Ca încheiere, cereți-șe elevilor să indice un lucru pe care l-au învățat din scenarii.
Câteva mesaje de reținut:
• Bullying-ul este frecvent întâlnit în școală. Asta nu înseamnă că este în regulă.
• Bullying-ul pe bază de gen este incredibil de dureros pentru victime, atât fete cât și băieți.
Victimele nu provoacă violența prin comportamentul/aspectul lor.
• Agresorii adesea nu au alte moduri de a face față emoțiilor lor contradictorii.
Comportamentul lor violent poate fi un semnal că acești elevi trec prin dificultăți și “strigă”
după ajutor prin comportamentul lor problematic.
• Violența se oprește doar cu o intervenție. Tăcerea, imparțialitatea și negarea doar
perpetuează problema și nu întrerupe ciclul violenței/bullying-ului.
SURSĂ
Adaptat după “Youth 4 Youth- Empowering young people in preventing gender-based violence.
34 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 37 ---
.through peer education” © 2012, Mediterranean Institute of Gender Studies – Disponibil online
la: http://www.medinstgenderstudies.org/wp-content/uploads/Y4Y-Manual_digital_v12.pdf,
accesat: 23 iunie 2016.
FIȘA DE LUCRU 2: SCENARII DE BULLYING ÎN ȘCOALĂ Activitatea 7
SCENARIU 1 MARIA
Maria este nouă la noi în clasă. Știți că se simte 1. Cum credeți că au făcut-o colegii ei pe Maria să se
singură și își dorește mult să-și facă prieteni. O altă simtă?
fată o întreabă dacă poate împrumuta telefonul ei 2. Cum vi se pare comportamentul fetei? Ce încerca
mobil pentru a-și suna părinții. Mai târziu o vedeți ea să obțină?
pe fată ținând telefonul Mariei și râzând cu un grup 3. Cum vi se pare comportamentul celorlalți implicați
de elevi pe hol. Când întrebi ce s-a întâmplat, fata (elevii care râdeau și băieții care au răspuns la
explică faptul că a folosit telefonul Mariei pentru a mesaj)? Ce încercau să obțină?
publica un mesaj pe peretele ei de FB: ‘contactați- 4. Ați defini experiența Mariei drept bullying? Dacă
mă pentru săruturi gratuite’. Ea îți arată că există deja da, a fost comportamentul abuziv experimentat de
câteva răspunsuri explicite la text din partea unor Maria pe bază de gen?
băieți care îi cer să se întâlnească cu ei. Toți elevii 5. Ce credeți că ar trebui să facă Maria acum?
din grup glumesc spunând că Maria ‘acum chiar este 6. Ce ați face/spune dacă ați fi prietenul/prietena Mariei?
populară’ 7. Ce ați face/spune dacă ați fi prietenul/prietena fetei
care a luat telefonul Mariei?
SCENARIO 2 PETER
Petru este un elev strălucit din clasa voastră. Alți 1. Cum credeți că l-au făcut colegii lui pe Petru
elevi îi cer tema pentru a o copia, dar el refuză în- să se simtă?
totdeauna. El are astm și acest lucru face ca să fie 2. Cum vi se pare comportamentul băiatului?
dificil pentru el să participe la activități sportive. Ce încerca el să obțină?
Recent, l-ai văzut având un atac de astm în timp ce 3. Cum vi se pare comportamentul celorlalți oameni
juca fotbal. Colegii lui de echipă glumesc pe seama implicați (toți cei care l-au făcut pe Petru ‘cârpă’ și
lui în fiecare zi și îl numesc ‘cârpă’. Unul dintre băieți
care au dat ‘like’ la fotografia de pe Facebook)?
l-a îmbrâncit și a căzut în genunchi în noroi și i-a
Ce încercau să obțină?
făcut o poză cu telefonul mobil. Mai târziu, același
4. Ați defini experiența lui Petru drept bullying?
băiat vă cere să vă uitați la pagina lui de Facebo-
5. Ce credeți că ar trebui să facă Petru acum?
ok. Încărcase fotografia cu Petru, cu titlul ‘Așa arată
6. Ce ați face/spune dacă ați fi prietenul/prietena
eșecul’. V-a spus că unii dintre elevi din clasă deja au
lui Petru?
dat „like” folotografiei. V-a cerut să spuneți cât mai
7. Ce ați face/spune dacă ați fi prietenul/prietena
multor oameni să dea „like” fotografiei.
băiatului?
SCENARIU 3 ERIC
Eric este cu voi în aceeași clasă. O altă colegă, La- 1. Cum credeți că l-au făcut pe Eric să se simtă
ura, îi cere o întâlnire dar el nu a fost interesat. De Laura și prietenele ei?
atunci, Laura și prietenele ei râd de el de fiecare 2. Cum vi se pare comportamentul Laurei? Ce încerca
dată când trec pe lângă ele. L-au întrebat cu voce ea să obțină?
tare dacă ‘preferă băieții în locul fetelor’ astfel în- 3. Cum vi se pare comportamentul prietenelor Laurei
cât toată lumea să le audă. Unii dintre profesori le- și al profesorilor care au ignorat comentariul? Ce
au auzit și ei spunând acest lucru, dar au ignorat
încercau să obțină?
comentariile.
4. Ați defini experiența lui Eric drept bullying
O săptămâna mai târziu, Laura și prietenele ei au
sau violență în baza genului? Dacă da, a fost
lăsat broșuri despre drepturile homosexualilor și
comportamentul abuziv experimentat de Eric pe
organizații de sprijin pe banca lui Eric.
bază de gen?
5. Ce credeți că ar trebui să facă Eric acum?
6. What would you do/say if you were Eric’s friend?
7. Ce ați face/spune dacă ați fi prietenul/prietena Laurei?
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 35

--- PAGE 38 ---
8. VÂRSTĂ 10–18 ani
ACTIVITATE MITURI ȘI REALITĂȚI DURATĂ 50 de minute
DESPRE BULLYING
OBIECTIVE
• Să pregătească grupul/clasa pentru subiectul bullying, să conteste și să desființeze mituri.
• Să întărească informațiile care sunt reale, de încredere și valide.
PREGĂTIRE
FIȘA DE LUCRU 3: Mituri și realități despre bullying, flipchart și marker.
PAS CU PAS
• Explicați-e elevilor că veți juca toți un joc pentru a vedea cât de multă „informație subiectivă”
și „mituri” are grupul despre bullying-ul la școală. Explicați că „mitul” se referă la informații
neadevărate care sunt transmise mai departe ca fapte. Unele mituri conțin anumite
informaţii exacte, dar în general nu sunt adevărate.
• Împărțiți clasa în două părți cu o linie invizibilă - partea stângă este pentru mituri și ficțiune,
iar partea dreaptă pentru fapte și realitate.
• Citiți prima afirmație și dați-le instrucțiuni elevilor – cei care cred că afirmația este un mit,
trec în partea stângă, iar cei care cred că este adevărat – trec în partea dreaptă. După ce toți
elevii au decis, dicutați o perioadă de timp despre motivul pentru care au ales să fie în partea
în care sunt.
• După ce au discutat fiecare afirmație, explicați-le elevilor dacă afirmația este adevărată sau
este un mic.
SFATURI
Înțelegerea faptelor versus mituri despre agresori și victime este importantă pentru intervenție.
Problemele victimelor și agresorilor nu sunt aceleași. Victimele bullying-ului au nevoie de
intervenții care să îi ajute să-și dezvolte o imagine de sine pozitivă și care să-i învețe să nu
de-a vina pe propria persoană pentru lucrurile care li se întâmplă. Agresorii trebuie să învețe
strategii care să îi ajute să-și controleze furia și tendința lor de a da vina pe alți oameni pentru
problemele lor. Semenii trebuie să învețe că bullying-ul este o problemă a întregii școli, în care
toată lumea este răspunzătoare. Nu există observatori neimplicați.
SURSE
Adaptat după:
• http://www.bullying.co.uk/general-advice/bullying-myths-and-facts/, accesat: 12 iulie 2016
• http://www.education.com/reference/article/bullying-myths-facts/, accesat: 12 iulie 2016
• http://www.stopbullying.gov/resources-files/myths-about-bullying-tipsheet.pdf, accesat: 12
iulie 2016.
36 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 39 ---
FIȘA DE LUCRU 3: MITURI ȘI REALITĂȚI DESPRE BULLYING Activitatea 8
MIT: Uneori copiii o cer. REALITATE: Niciun copil nu cere să fie agresat. Fiecare copil face tot ce
poate și nu merită să fie victimizat. Unii copii pot acțiuna sau arăta într-
un anumit fel care atrage bullying-ul; sarcina noastră e să ne adresăm
bullying-ului și să ajutăm victima să învețe abilitățile pentru a gestiona
într-un mod mai eficient bullying-ul.
MIT: Uneori agresorii de fapt își REALITATE: Frica nu este propice pentru a învăța să te aperi. Trebuie să-i
ajută victimele împingându-i să învățăm pe copii abilitățile de care au nevoie pentru a fi autoritari într-un
învețe să se apere. mediu înțelegător și susținător, nu prin coerciție și amenințări.
MIT: Elevii vor depăși victimizarea. REALITATE: Efectele victimizării sunt profunde și pot ajunge până la
Victimizarea de obicei se termină maturizare. Traumatizarea gravă a persoanelor victimizate a fost legată
atunci când un elev se duce la de depresie, neputință și, în anumite cazuri, suicid. Putem preveni
liceu, adesea după primul an. victimizarea identificând semnalele de alarmă și înțelegând efectele sale
de durată.
MIT: Durează de un an. Ce mai REALITATE: Doar pentru că respectivul copil a îndurat o situație
contează acum? Copilul poate să dureroasă, asta nu înseamnă că situația este în regulă. Efectul cumulativ
gestioneze. al hărțuirii poate fi copleșitor. Orice incident de bullying poate fi „paiul
care sparge buba” provocând boală, evitarea școlii și chiar violență dacă
persoana victimizată se răzbună.
MIT: Este în regulă să lovești REALITATE: Este de înțeles că poți să fii furios, dar dacă ai deveni
pe cineva care te agresează, agresiv sau violent, lucrurile s-ar putea înrăutății pentru că și tu poți avea
acest lucru îl va opri. probleme
MIT: Doar băieții care sunt REALITATE: Victimizarea nu se limitează la elevii care afișează caracteristici
efeminați și mici sunt agresați; de pasivitate (precauție, sensibilitate, tăcere, anxietate și nesigurană).
doar fetele care sunt nesigure Efectele victimizării afectează atât elevii care afișează caracteristici
și supraponderale sunt agresate. de pasivitate cât și pe cei care acționează provocator, pentru că unele
victime ale bullying-ului caută un mod de a se apăra prin comportament
provocator.
MIT: Victimele bullying-ului nu REALITATE: Societatea, părinții și școlile nu îi învață pe copii abilitățile
știu cum să se apere verbal sau autoapărării fizice, psihice, emoționale și verbale. Acest lucru se întâmplă
fizic. pentru că majoritatea adulților nu știu cum să facă acest lucru.
MIT: Bullying-ul este un ritual REALITATE: Unii oameni pretind că hărțuirea, discriminarea, rasismul,
de inițiere prin care trebuie să violența, atacul, urmărirea, abuzul fizic, abuzul sexual, molestarea, violul și
trecem toți. violența domestică sunt ritualuri de inițiere, dar toate sunt de neacceptat.
MIT: Agresorii sunt puternici REALITATE: Agresorii compensează pentru slăbiciunea lor cu agresiune.
din punct de vedere psihologic Ceea ce unii oameni văd în mod greșit drept „tărie psihică” este de fapt
o determinare agresivă de a încălca granițele altor oameni fără respect
sau considerație pentru ceilalți, fără a te gândi la consecințe, și un fond
infinit de scuze și motivații goale pentru agresiunea lor. O motivație
este o încercare de a pune o față acceptabilă social unui comportament
inacceptab il social. Mulți adulți sunt păcăliți de această înșelătorie și
manipulare.
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 37

--- PAGE 40 ---
MIT: Violența la televizor și REALITATE: Muli copii joacă jocuri video violente, dar doar puțini copii sunt
jucarea jocurilor video violente violenți. De aceea, jocurile video violente nu sunt o cauză, altfel toată lumea
îi face pe copii să fie violenți care joacă jocuri video violente ar fi violentă, lucru care nu se întâmplă.
Totuși, trebuie remarcat că interacțiunea repetată cu jocurile violente poate
desensibiliza tinerii, în special tinerii în anii de formare.
MIT: Poți detecta un agresor REALITATE: Nu există așa ceva, și anume modul în care un agresor arată sau
după cum arată și se poartă. se poartă. Nu există o ținută sau un comportament anume.
MIT: Bullying-ul online nu REALITATE: De fapt, unii oameni s-au sinucis pentru că nu au văzut o cale de
implică rănire fizică, atunci ieșire din hărțuire, amenințări și abuz continuu. Cicatricile emoționale rămân
care este problema? mult mai mult timp și uneori o persoană nu va reuși să treacă peste ele. Unele
website-uri le permit oamenilor să posteze anonim ceea ce înseamnă că este
foarte dificil să oprești acest abuz. Este important să se ia un screenshot al
oricăror conversații, mesaje și posturi pe care le percepeți ca bullying, pentru
a avea o dovadă.
MIT: Este ușor să identifici REALITATE: Nu este ușor să identifici semnele bullying-ului, pentru că nu este
semnele bullying-ului întotdeauna fizic și evident. Bullying-ul emoțional, verbal și online poate lăsa
adesea cicatrici pe care oamenii nu le văd.
MIT: Copiii scapă de bullying REALITATE: Destul de des, copiii care agresează cresc și devin adulți care
când cresc agresează sau care folosesc comportamentul negativ pentru a obține ce
doresc, dacă respectivul lor comportament nu a fost contestat de către
autoritățile relevante, fie ele școală sau părinți, etc.
MIT: Bullying-ul implică doar REALITATE: Mulți părinți, profesori și elevi văd bullying-ul ca o problemă care
făptași și victime se limitează la agresori și victime. Dar bullying-ul implică mai mult decât dina-
mica agresor-victimă. Spre exemplu, incidentele de bullying sunt evenimente
care au loc în public în mod tipic (mai degrabă decât în particular) care au
martori. Studiile bazate pe observații de la locul de joacă au descoperit că în
cazul majorității incidentelor, cel puțin alți patru semeni au fost prezenți ca
martori, observatori pasivi, ajutoare ai agresorilor, susținători sau apărători ai
victimelor. Un studiu a descoperit că în peste 50% din incidentele de bullying
observate, semenii îi susțin pe agresori prin observare pasivă. În doar 25% din
incidente, martorii au sprjinit victima prin intervenții directe, distragere sau
descurajare a agresorului.
MIT: Copiii și tinerii care sunt REALITATE: Adulții adesea nu sunt conștienți de bullying — în parte pentru că
agresați vor spune unui adult mulți copii nu îl raportează. Doar 1/3 din elevii care au fost agresați au raportat
aproape întotdeauna. acest lucru unui adult. Băieții și copiii mai mari sunt mai puțin predispuși
decât fetele și copiii mai mici să spună unui adult despre bullying. De ce sunt
copiii rezervați în a raporta bullying-ul? Ar putea să le fie frică de răzbunarea
agresorilor. De asemenea, ar putea să le fie teamă că adulții nu vor lua în
serios preocupările lor sau vor gestiona neadecvat situația de bullying.
MIT: Agresorii nu au prieteni. REALITATE: Chiar dacă agresorii nu se gândesc la sentimentele altora, ei au
prieteni care cred că bullying-ul este amuzant și grozav.
MIT: Agresorii și copiii care REALITATE: Majoritatea copiilor care sunt agresați, la rândul lor îi agresează
sunt agresați sunt două tipuri pe alții.
total diferite de copii.
38 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 41 ---
9. VÂRSTĂ 10–18 ani
ACTIVITY BEȚE ȘI PIETRE / CUVINTELE DOR DURATĂ 30 de minute
OBIECTIVE
• Să sublinieze puterea pe care o are fiecare de a interveni în situațiile de bullying.
• Să identifice moduri de a interveni în situații de bullying și hărțuire.
• Să identifice resursele de ajutor.
PREGĂTIRE
Flipchart, marker.
PAS CU PAS
Citiți-le elevilor următoarele studii de caz:
• „La școală, un grup de patru băieți au început să șoptească și să râdă de un alt băiat din școală,
despre care credeau că e homosexual. Au început să comenteze atunci când treceau pe lângă
el pe coridor. În curând, au început să folosească calomnii anti-homosexualitate. Până la finalul
lunii, au ajuns cu hărțuirea la un alt nivel, punându-i piedică atunci când trecea pe lângă ei
și împingându-l în vestiar în timp ce îl luau peste picior. În următoarea lună, ei au crescut
gravitatea atacurilor lor - l-au înconjurat și doi băieți l-au ținut de brațe în timp ce alții îl loveau.
În final, unul dintre băieți a amenințat că va aduce arma tatălui său la școală a doua zi și îl va
ucide. În acest moment, un alt elev a auzit amenințarea și a anunțat poliția.”
• Întrebați-i pe elevi dacă ceva similar s-ar putea întâmpla sau s-a întâmplat în școala lor? Cum
cred ei că o astfel de situație ar putea afecta întreaga școală?
• Spuneți-le elevile că au discutat despre o situație care a început ca „șoapte și râs” și a devenit
mai intensă, escaladând la violență.
• Trasați o linie dreaptă pe o hârtie de flipchart sau pe o tablă albă. Puneți ‘șoapte și râs’ la un
capăt și ‘amenințări cu moartea’ la celălalt capăt.
• Cereți-le elevilor să completeze liniile de pe linia respectivă cu comportamentele care au avut
loc între aceste două puncte. Ordinea ar trebui să arate astfel:
Comentarii Piedici Imbrânceli Lovituri
Bârfe șoptite Insulte legate Hărțuială Lovituri din Amenințări
și râsete de orietarea fizică în partea unui cu moartea
sexuala vestiar grup de copii
Scrieți următoarele întrebări pe hârtia de flipchart:
1. De ce credeți că această situație, care la început putea părea nevinovată, a progresat la violență?
2. În ce moment pe linie, credeți că ar fi fost cel mai ușor pentru cineva să intervină?
3. Care ar fi anumite moduri posibile de a interveni în diferite momente pe linie?
Împărțiți elevii în grupuri de patru și dați fiecărui grup o listă de flipchart cu întrebările. Acordați-le
cinci minute pentru a răspunde la cele trei întrebări și notați răspunsurile lor pe hârtia lor.
DE REFLECTAT!
Discutați în cadrul grupului mare fiecare din cele trei întrebări de mai sus.
SFATURI
Toți avem puterea de a interveni în situații de bullying și hărțuire. Studiile arată că atunci când
un observator intervine, agresiune încetează de obicei în 10 secunde.
SURSĂ
Adaptat după “Sticks and Stones” de Stephen L. Wessler. Educational Leadership, decembrie, 2000/
ianuarie 2001 (p. 28). BEYOND THE HURT | BULLYING PREVENTION (138 Youth Facilitator ’ s Guide).
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 39

--- PAGE 42 ---
10. VÂRSTĂ 8–15 ani
ACTIVITATE HARTA AJUTORULUI DURATĂ 20–30 de minute
OBIECTIVE
• Să identifice resurse utile în rețelele de elevi formale sau informale.
• Să sporească nivelul de conștientizare și comportamentele de căutare a ajutorului în situațiile
problemă.
PREGĂTIRE
Hârtie de flipchart, coli de hârtie și creioane/pixuri.
PAS CU PAS
• Dați fiecărui elev o coală de hârtie și cereți-le să se deseneze pe sine (elevii mai mici) sau să-și
scrie numele în mijloc.
• Încurajați-i să se gândească la toate persoanele, grupurile sau serviciile/organizațiile diferite
la care s-ar duce/pe care le-ar contacta într-o situație dificilă. Menționați și resursele ca
Internetul (chat-uri, helplines etc.).
• Cereți-le să deseneze linii de la numele lor la capătul cărora vor scrie numele persoanei/
grupului/serviciului unde pot cere ajutor și sprijin. Cereți-le să scrie orice le vine în minte.
• Drept rezultat, fiecare elev va fi creat o hartă a ajutorului care arată ca un păianjen.
• După aceea, cereți-le elevilor să formeze perechi și să discute hărțile cu un coleg.
• La final, cereți perechilor să-și prezinte hărțile, desenând pe o hârtie de flipchart o hartă
comună a ajutorului pentru întreaga clasă, adăugând toate ideile noi și resursele utile.
• Atașați harta ajutorului într-un loc vizibil în clasă și face referire la ea în situațiile dificile.
DE REFLECTAT!
• Gândiți-vă la altcineva care v-ar putea ajuta.
• Ce credeți că se va întâmpla dacă vorbiți cu (alegeți din rețelele de pe hartă) despre situația
dificilă/problema? Care ar putea fi reacția lor?
• Ce ați face dacă un alt elev v-ar cere ajutorul?
• Cum puteți contribui la rezolvarea problemei sale?
• Există diferențe între persoanele utile identificate la care fetele și băieții se vor duce pentru
ajutor? De ce credeți că este așa?
SFATURI
• Fiți atenți că uneori elevii se poate să nu se simtă confortabil să se ducă la un adult (părinți,
membri ai familiei și profesori) ca resurse utile, dacă se simt jenați sau dacă le este frică să nu
fie acuzați că nu au acționat corespunzător într-o situație dificilă.
• Discutați cu copiii despre modul în care persoanele/grupurile/organizațiile/instituțiile pot
ajuta în diverse situații. (ex. părinții, semenii, profesorii, doctorii, poliția, liniile de telefon,
psihologii școlari, preoții, rudele, etc.)
• Încurajați copiii să caute ajutor și să nu se simtă singuri în problemele lor. Promovați
comportamentele de căutare a ajutorului ca un punct forte și nu ca un semn de slăbiciune
personală.
SURSĂ
Adaptat după "Linka detskej istoty" (LDI) (www.ldi.sk) de la Michele Elliott și Jane Kilpatrick: Stop
bullying / Zastavme šikanovanie.
40 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 43 ---
11. VÂRSTĂ 6–12 ani
ACTIVITY JOACĂ-TE CU NOI DURATĂ 30–45 de minute
OBIECTIVE
Să îi ajute pe elevi să-și dezvolte abilitățile empatice.
PREGĂTIRE
O imagine, legată de scurta poveste folosită pentru activitate.
PAS CU PAS
• Împărțiți clasa în mai multe grupuri mici (echipe) de 4-5 elevi.
• Spuneți-le elevilor că în scurt timp veți citi povestirea, urmată de o serie de întrebări, care vor fi
mai întâi discutate în grupurile mici, iar răspunsurile grupurilor vor fi împărtășite cu restul clasei.
• Citiți povestirea întregii clase: „Când clopoțelul anunță pauza, toată lumea din școală iese
afară. Natalia este foarte fericită pentru că știe că vor juca fotbal și îi place. Ionuț nu este atât
de încântat, pentru că el nu joacă fotbal bine, dar totuși îi place să încerce. Totuși, înainte de a
începe să joace, Natalia îi spune că el nu va juca pentru că nu este un jucător bun și echipa lor ar
putea să piardă din cauza lui.”
• Ghidați discuțiile grupurilor cu ajutorul întrebărilor de mai jos. Citiți doar o întrebare odată,
permițând suficient timp pentru discuții, astfel încât fiecare grup să vină cu un răspuns comun.
Stabiliți timpul pentru discuții în funcție de vârsta elevilor și nivelul lor de implicare. Alegeți și
variați întrebările.
• Stimulați diversitatea contribuțiilor și dezbaterile, în locul răspunsurilor corecte. Întăriți
contribuția fiecăruia, asigurându-i că toate părerile și ideile sunt valoroase. Asigurați-vă că
discuțiile nu sunt dominate doar de unii elevi și că toți sunt de acord cu răspunsul de grup.
• Când este gata, fiecare grup va împărtăși răspunsul său. Comparați ideile și subliniați diferențele,
nu adânciți discuția la acest moment. Oferiți contraexemple facilitând schimbarea de perspectivă
și varietatea contribuțiilor. Continuați cu următoarea întrebare/următoarele întrebări.
• Ce a crezut Ionuț când Natalia i-a spus să nu joace? Cum s-a simțit? De ce?
• Ce a gândit Natalia când i-a spus aceasta lui Ionuț? Cum s-a simțit ea? De ce?
• Dacă ai fi unul dintre elevii care a jucat fotbal, ce i face? De ce?
• Dacă nici unul dintre colegi nu ia-r spune lui Ionuț să joace, cum s-ar simți el? De ce?
• Dacă cineva i-ar cere să facă parte din grupul său, cum s-ar simți el? De ce?
• Cunoașteți pe cineva care a trecut prin ceva similar? Ați simțit vreodată ceva similar? Ce au făcut ceilalți?
• Ce am putea face ca Ionuț să se simtă mai bine?
• Pentru a consolida și generaliza conținutul discutat, cereți-le elevilor să vină cu un slogan/
afirmație, care să rezume munca depusă. Formulați împreună un slogan pentru întregul grup,
folosindu-vă de întrebările următoare: Ce am învățat astăzi? La ce este util?
• Asigurați-vă că afirmația e scurtă, pozitivă și ușpor de reținut. Scrieți-o și poziționați-o într-un loc
vizibil în clasă.
DE REFLECTAT!
Introduse în activitatea de mai sus.
SFATURI
• Alocați suficient timp pentru fiecare întrebare astfel încât elevii să poată explora diferite
posibilități de răspunsuri.
• În cazul în care continuați să lucrați într-o sesiune de urmărire, începeți prin a le reaminti
elevilor povestirea inițială și principalele contribuții.
SURSĂ
Pe baza programelor de prevenire a bullying-ului ale Salvați Copiii România (www.salvaticopiii.ro).
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 41

--- PAGE 44 ---
12. VÂRSTĂ 10–16 ani
ACTIVITATE URCÂND MUNTELE DURATĂ 90 de minute
OBIECTIVE
• Să construiească abilități pentru lucrul în echipă, cooperare și rezolvarea sarcinilor.
• Să extindă comportamentul de a ajuta și de a susține.
• Să întărească relația dintre profesor și grup/clasă.
PREGĂTIRE
• Recuzită: Rucsaci, eșarfe, frânghii (depinde de numărul de participanți; pentru 10 elevi): 1 sau
două frânghii și 10-15 eșarfe).
• Al doilea facilitator.
PAS CU PAS
• Cereți-le elevilor să ia un loc într-un cerc mare. Spuneți-le sau citiți-le povestirea după cum
urmează:
• „Vreau să vă invit să urmăriți o poveste de aventuri în cel mai înalt multe din lume,
Muntele Everest. Un grup de montaniarzi internaționali bravi și curajoși intenționează să
se cațere pe vârful Muntelui Everest pentru prima dată fără oxigen.
• Ei își încep expediția de la tabăra de bază, de la poalele muntelui. În tabără sunt diferite
grupuri; alți montaniarzi, un spital cu asistente și doctori și un elicopter cu un pilot și
un operator radio. În plus, exită o echipă de cameramani care să documenteze această
aventură uluitoare.
• Expediția începe dimineața foarte devreme după ascultarea raportului meteo. Chiar la
început, ei trebuie să depășească zona periculoasă cu stânci ascuțite și porțiuni de gheață
înșelătoare. După multe eforturi, grupul ajunge în vârful muntelui, complet extenuat.
Foarte curând, o furtună începe și grupul se găsește într-o situație dificilă. Ei au nevoie de
ajutor și îl cer.
• Personalul spitalului și pilotul elicopterului se pregătesc pentru operațiunea de salvare. Ei
zboară până în vârf și reușesc să salveze cățărătorii din această situați critică. După ce se
întorc la poalele muntelui, doctorii și asistentele îi tratează pe cei răniți.
• Când s-au recuperat, președintele Tibetului, care a apreciat mult ce au realizat, i-a decorat
cu cea mai mare distincție. Această ceremonie a fost transmisă de NTV/ RTL/BBC/CNN”.
• Împărțiți elevii în două grupuri principale – cățărători și echipa spitalului. Fiecare decide din
ce grup să facă parte. Al treilea grup poate fi format din pilot și copilot.
• Spuneți-le elevilor că ar trebui să-și imagineze că sunt în rolul unui cățărător, al unui pilot,
al unui doctor, etc. și cereți-le să joace acest rol. Luați recuzita (eșarfe, frânghii, rucsaci) și
spuneți-le că le pot folosi în jocul pe roluri.
• Spuneți-le cățărătorilor și echipei spitalului să aleagă un spaţiu din clasă și să-l pregătească
pentru joc. Spre exemplu, cățărătorii pot pune scaune și alte obiecte care pot fi provocările
pe care trebuie să le depășească în timpul expediției. Trebuie să aleagă un lider care va
organiza echipa expediției. Spuneți echipei spotalului să aleagă scaune pentru paturile
spitalului. Liderul spitalului trebuie să organizeze echipa medicală – spre exemplu, cine poate
„asigura” asistență medicală, cine îi poate întreba pe pacienți ce îi doare, cine va coordona
„procesul de spitalizare”, etc.
• Asigurați-vă că fiecare elev se simte bine în rolul său în timpul părții de acțiune a jocului.
Instruiți primul grup să se „cațere pe vârf”; pot folosi frânghia pentru a se ajuta unul pe altul.
Elevii pot folosi scaunele drept obstacole și provocări pe care trebuie să le depășească în
timpul cățărării. Este mai bine să începeți cu acestă echipă și să îi urmăriți în timpul jocului.
Echipa spitalului își așteaptă partea lor. Între timp, al doilea facilitator le oferă sprijin.
• Asistați elevii în rezolvarea sarcinilor spunând că fiecare este responsabil pentru excursie și
trebuie să aibă grijă unul de altul până la sfârșit.
42 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 45 ---
• În final toți cățărătorii „trec” printr-un examen medical – momentul în care acționează
echipa medicală. Piloți „transferă” cățărătorii la spital și echipa medicală are grijă ca toată
lumea să fie în siguranță. Aveți grijă că unii elevi vor prefera doar să ia pe cineva și să-l/s-o
transfere la „spital”. Asigurați-vă că nimeni nu este rănit pentru că elevii pot deveni foarte
activi. Instruiți-i pe elevi să ia mâna persoanei și îl/o transferă la grupul spital în sens simbolic.
• Recapitulând, anunțați că sunteți foarte fericiți că toată lumea a fost importantă în acest
joc. Invitați elevii să-și împărtășească experiența din rolurile pe care le-au jucat și să
reflecteze asupra procesului în grup. Faceți referire la următoarele întrebări în timpul
împărtășirii:
1. Întrebări pentru reflecție
2. Cum te-ai simțit să fii cățărător, pilot și doctor?
3. Ce ai învățat în echipa de cățărători?
4. Cum a fost să-i ajuți pe alții în rolul de doctor? Cum a fost să transferi cățărătorii la spital,
ca pilot?
5. Ai crezut că ceilalți te vor ajuta în timpul expediției?
6. Ai putea face la fel, dacă cineva din clasă are probleme?
7. Este posibil să ne folosim experiența din joc în relațiile noastre cu ceilalți în clasă - în ce fel?
SFATURI
Această activitate poate încuraja elevii să devină foarte activi, haotici și zgomotoși.
Jocul ar trebui moderat de 2 membri ai personalului școlar. O persoană poate participa drept
co-moderator sau, dacă doriți, chiar ca unul dintre personaje exact ca elevii. Acest lucru va
consolida nivelul de contientizare al grupului și relațiile cu elevii voștri.
Instruirea poate fi oferită pas cu pas, pentru că durează destul de mult. Asigurați-vă că elevii
ascultă atent atunci când opriți jocul și introduceți următorul pas.
SURSĂ
Creație proprie, Kristina Nenova (Animus Association Foundation), adptată după Mr. Stefan
Flegelscamp, Psychodrama Institute Szenen, Germany.
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 43

--- PAGE 46 ---
13. VÂRSTĂ 7–18 ani
ACTIVITATE FEREASTRA LUI JOHARI DURATĂ 60 de minute
OBIECTIVE
• Să crească nivelul de conștientizare cu privire la modul în care elevii se văd pe ei înșiși și
modul în care alții îi percep.
• Să înțeleagă și să arate autoacceptare și că sunt conștienți de propria persoană.
• Să crească dezvoltarea personală, comunicarea interpersonală și relațiile interpersonale.
PREGĂTIRE
Pixuri, creioane colorate, hârtie, foi colorate care se lipesc (Post-it-uri).
PAS CU PAS
• Explicați grupului că această activitate le va permite să se vadă prin ochii altora într-o lumină
pozitivă. Evidențiați faptul că focusul este pe fiecare caracteristică pozitivă.
• Înmânați-i fiecărui elev câte o coală de hârtie împărțită în 4 secțiuni. Cereți-le să-și decoreze
propria ‘fereastră’ după cum le place. Apoi cereți-i fiecărui elev să eticheteze fiecare pătrat al
ferestrei cu următorii termeni:
1. „Eu știu și tu știi”
1 2 2. „Tu știi”
3. „Eu știu”
4. lăsați al patrulea pătrat neetichetat pentru moment
3 4
• Odată ce toată lumea are fereastra gata, cereți-le elevilor să lipească hârtia în spatele
fiecăruia sau să o pună pe podea în fața lor.
Cereți-le elevilor să scrie fiecare pe bilețele separate câteva gânduri pozitive despre ei
înșiși folosind adjective sau fraze scurte. Încurajați-i să găsească cel puțin patru. Oferiți-le
câteva exemple: „Sunt un foarte bun povestitor”; „Sunt un bun ascultător; prieten; onest; bine
organizat”, etc. Păstrați aceste post-it-uri ca o listă personală.
• Apoi cereți-le să scrie 1-3 atribute pozitive despre fiecare elev pe post-it-uri diferite și să
le pună în al patrulea pătrat, cel neetichetat, al persoanei despre care scriu, fără să-și scrie
propriul nume pe ele. Dacă grupul este unul cu un nivel scăzut de învățare sau are abilități de
limbaj limitate, le puteți furniza o varietate de cuvinte, uneori cu imagini alăturate la vedere,
pentru a ajuta procesul.
• Odată ce toată lumea a fost acest lucru, cereți-i fiecărui elev să petreacă niște timp
recapitulând ferestrele individual. În această fază, doar cei care sunt pregătiți și doresc, vor
împărtăși sentimentele lor cu grupul.
• Acum cereți grupului să înceapă să sorteze post-it-urile pe fereastra lor:
- În primul pătrat (Eu știu și tu știi) ei trebuie să pună cuvintele/frazele care se potrivesc cu
notițele pe care le-au făcut la început pentru ei înșiși.
- În al doilea pătrat (Tu știi) tot ce a fost spus despre ei de către ceilalți, informații care nu s-au
aflat pe lista lor personală
- În al treilea pătrat (Eu știu), ei trebuie să pună tot ce a fost menționat pe lista personală dar
nu a mai fost menționat și de altcineva.
Odată ce elevii au terminat ferestrele, ei le pot împărtăși cu restul grupului.
Apoi, explicați-le că:
• Fereastra “Eu știu și tu știi” este partea din noi de care suntem încrezători și pe care o
arătăm de bunăvoie celorlalți. Poate doriți să lucrați mai mult la aceasta și să întrebați:
Cum poți contrui mai departe pe aceasta? Cum poți face mai mult din aceasta? Îți place
să fii văzut/ă astfel?
44 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 47 ---
• Fereastra „Tu știi” este modul în care ne văd ceilalți, noi nefiind conștienți de aceste
calități. Puteți explica și că uneori potențialul există, dar suntem prea timizi, prea
emoționați sau prea temători pentru a-l recunoaște. Cu toate acestea, alții ne pot ajuta să
facem acest lucru. Poate doriți să lucrați mai mult la aceasta și să întrebați: Pe care dintre
aceste caracteristici ți-ar plăcea să le adopți mai mult? Cum te poți vedea astfel? Îți plac
toate sau unele dintre aceste calități? Ce calități te-au surprins cel mai mult?
• Fereastra „Eu știu” se referă a potențialul fiecărei persoane. Pătratul ferestrei se referă la
ce crede participantul că este capabil să facă, dar nu o face suficient, îi este prea frică sau
teamă și/sau se reține. Poate doriți să lucrați mai mult la aceasta și să întrebați: De ce ați
avea nevoie pentru a arăta și această latură a voastră? Dacă ați putea să cereți ajutor
pentru a putea face acest lucru, cui i-ați cere? Există ceva aici ce nu vrei să împărtășești, ci
preferi să ții pentru tine?
Ulima fereastră care a rămas neetichetată reprezintă creșterea și devoltarea personală.
• Odată ce toți elevii au terminat de împărtășit ce au dorit să împărtășească despre primele
trei pătrate, încurajați-i să-și imagineze cum vor fi în viitor, explorând aspectele pozitive
despre care au vorbit din propria fereastră și, poate, adăugând idei pe care le-au auzit
atunci când au ascultat discuția despre celelalte ferestre.
• În final, cereți-le să facă un pas înapoi și să se vadă pe ei și calitățile lor actuale împreună
cu imaginea de sine, și capacitatea pe care o au pentru a se dezvolta.
SFATURI
Există câteva adjective în Fișa de lucru 4 pe care le puteți sugera elevilor.
SURSĂ
Adaptat după Chapman, A. (2003).
FIȘA DE LUCRU 4 Activitatea 13
CAPABIL ORGANIZAT EXTROVERTIT INGENIOS MATUR
ISTEȚ CARE ACCEPTĂ PRIETENOS INTELIGENT MODEST
BUN COMPLEX GENEROS INTROVERTIT NERVOS
DEMN ÎNCREZĂTOR CU SPIRIT DE OBSERVAȚIE ADAPTABIL FERICIT
BRAV DE AJUTOR PE CARE TE POȚI BAZA CUNOSCĂTOR VESEL
CALM ÎNDRĂZNEȚ IDEALIST AFECTUOS TIMID
LOGIC ENERGIC INDEPENDENT IUBITOR PUTERNIC
MÂNDRU RELIGIOS CONȘTIENT DE PROPRIA CARAGHIOS ÎNCORDAT
PERSOANĂ
TĂCUT RECEPTIV SENSIBIL DE ÎNCREDERE DEȘTEPT
CALD CARE CAUTĂ SENTIMENTAL SPONTAN GÂNDITOR
RELAXAT DECIS RĂBDĂTOR SOLIDAR ÎNȚELEPT
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 45

--- PAGE 48 ---
14. VÂRSTĂ 9 ani și peste
ACTIVITATE ANIMALE ȘI TRĂSĂTURI BUNE DURATĂ 30–45 de minute
OBIECTIVE
• Să dezvolte nivelul de conștientizare cu privire la trăsăturile bune ale propriei persoane
și ale altora.
• Să experimenteze și să prețuiască sentimentele de merit și apartenență.
• Să promoveze comentariile pozitive și feedback-ul apreciativ în rândul participanților.
PREGĂTIRE
Hârtie (o coală de hârtie per elev) și creioane colorate sau pixuri
PAS CU PAS
• Invitați elevii să termine fraza: Dacă aș fi un animal, aș fi... , și apoi lucrând individual să se
deseneze drept animalul preferat, care simt ei că are trăsături similare cu ale lor. Spuneți-le
elevilor să nu scrie nimic despre animal și să nu-și treacă numele pe desene.
• Elevii vor împături desenele pentru a asigura confidențialitatea lor și le vor pune în mijlocul
clasei.
• Acum, fiecare elev alege un desen din grămadă. Dacă au ales din întâmplare propriul desen,
ei îl vor pune la loc și vor alege din nou. Toată lumea trebuie să aleagă un desen al altcuiva.
• Pe desenul ales, fiecare elev, lucrând separat, trebui să enumere toate lucrurile bune care le
vin în minte despre acel animal. Subliniați că se vor enumera numai aspectele pozitive.
• Când sunt gata, pe rând, fiecare animal va fi arătat și trăsăturile bune vor fi citite tare.
Desenele pot fi afișate și/sau înapoiate elevului, care a enumert calitățile.
DE REFLECTAT!
Împărtășirea de comentarii pozitive promovează încrederea, simțul valorii și apartenenței.
Asigurați-vă că doar trăsăturile bune ale animalelor sunt enumerate și citite grupului. În cazul
aspectelor negative sau vagi, întrebați următoarele:
• De ce credeți că această trăsătură este una pozitivă?
• Ce te face să crezi că este corect?
• Ce alte trăsături vă trec prin minte care să fie pozitive?
La final:
• Ce ai simțit în timpul această activitate?
• Ce ați aflat despre voi înșivă?
SFATURI
• Dacă s-a dezvoltat un nivel ridicat de empatie și încredere, elevii pot ghici pe cine reprezintă
animalul.
• Puteți întreba dacă autorul desenului dorește să-l primească înapoi și cum s-a simțit să audă
toate acele calități despre animalul lor.
• Este important să se păstreze confidențială identitatea elevului care a desenat animalul și să
nu se pună presiune pe nimeni să ‘iasă’ în față ca autor al animalului.
SURSĂ
Adaptat după: Life Skills–based Education for Drug Use Prevention Training Manual.
Disponibil online și accesat 29 iulie 2015: http://www.unicef.org/lifeskills/files/
DrugUsePreventionTrainingManual.pdf.
46 PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI

--- PAGE 49 ---
15. VÂRSTĂ Oricare
ACTIVITATE COȘUL DE GUNOI ȘI RUCSACUL DURATĂ 5–10 de minute
OBIECTIVE
Să încurajeze elevii să se gândească la ce le-a plăcut sau nu cu privire la activitate/sesiune/
atelier.
PREGĂTIRE
• Un coș de gunoi și un rucsac sau imagini laminate ale acestora
• Cartonașe din hârtie/Post-it-uri în două culori diferite (ex. verde și roșu)
• Pentru elevii mai mici: Cartonașe cu imagini pentru toate activitățile din timpul lecției/
sesiunii/atelierului (ex., introducere/încălzire, brainstorming, lucru în grupuri, joc pe roluri,
gustare etc.)
PAS CU PAS
• Distribuiți post-it-urile colorate și spuneți-le elevilor că pot lua atâtea câte au nevoie din
fiecare culoare. Cereți-le să scrie unul sau mai multe lucruri care le-au plăcut în timpul
activității pe cele verzi, punându-le în rucsac și unul sau mai multe lucruri care nu le-au
plăcut pe cele roșii – punându-le în coșul de gunoi. Acordați-le câteva minute pentru a lucra
individual. Feedback-ul lor este anonim, nu se va scrie niciun nume pe bilețele.
• Cu elevii mai mici procedați în felul următor: Ridicați un cartonaș și întrebați-i pe elevi, pe toți
odată, dacă le-a plăcut respectiva activitate. S-ar putea să aveți nevoie să numărați mâinile și
să alegeți ce a spus majoritatea. Dacă este DA, activitatea merge în rucsac pentru a fi folosită
din nou. Dacă este NU, poate să meargă în coșul de gunoi.
DE REFLECTAT!
Puteți folosi o selecie a acestora pentru runda finală de feedback:
• V-a plăcut această activitate?
• A fost ceva ce nu v-a plăcut și de ce?
• Există vreo activitate pe care v-ar plăcea să o luați în considerare pentru data viitoare?
• Care a fost activitatea voastră preferată?
• Ce ar trebui să meargă în rucsac?
• Ce ar trebui să meargă în coșul de gunoi?
• Ce ar trebui să fie diferit data viitoare?
SFATURI
Acesta este un instrument util pentru a reflecta la succesul activității și atelierului ca întreg.
SURSĂ
Pe baza practicii formării lui Barnardo, (www.barnardos.org.uk, tracy.bell@barnardos.org.uk)
PARTEA 4. INSTRUMENTE PENTRU PREVENIREA BULLYING-ULUI ÎN CLASĂ ACTIVITĂȚI 47

--- PAGE 50 ---
INSTRUMENTE PENTRU
PARTEA 5.
IDENTIFICAREA TIMPURIE
ȘI INTERVENȚIE ADECVATĂ
ÎN CAZURI DE BULLYING
SEMNE DE ATENȚIONARE ȘI INDICII DE BULLYING
În calitate de profesor sau specialist în domeniul educației, vi se cere să fiți activ atât în prevenirea
bullying-ului și violenței în școală, cât și în intervenții adecvate în cazul în care apar situații de
bullying. Fiind conștient de și atent la semnele și semnalele din partea unor elevi individuali sau
grupuri din cadrul clasei/școlii, vă poate ajuta să recunoașteți și identificați timpuriu semnele
situațiilor de bullying. Recurgerea la o poziție de conștiență și observație sensibilă a interacțiunilor
sociale din clasă, fiind în același timp deschis, nepărtinitor, dând dovadă de tact și susținere în
reacțiile voastre, vă va îndruma în evaluarea situației. Astfel puteți evita subestimarea și reacțiile
exagerate la potențialele semne ale cazurilor de bullying. Păstrarea dinamicii grupului în centrul
atenției vă va ajuta de asemenea să deosebiți comunicarea zilnică și relațiile interpersonale,
respectiv conflictele legate de bullying. Mai frecvent decât ar fi de dorit, răspunsul adecvat vine
prea târziu în cazul în care se stabilește, sau chiar se escaladează, incidența bullying-ului.
DE UNDE ȘTIM CĂ UN ANUMIT ELEV
ESTE AFECTAT DE BULLYING?
Există o multitudine de instrumente utile de îndrumare, începând de la liste lungi de verificare,
la ponturi simple, care vin în ajutor în intensificarea concentrării asupra incidențelor bullying-
ului și evidențierea riscurilor de bullying în cadrul școlii. Iată mai jos o listă de indicatori, listă
compilată din lucrările mai multor autori2.
FIȚI VIGILENȚI ȘI URMĂRIȚI SIMPTOMELE
SITUAȚIILOR ÎN CARE UN ELEV:
• Lipsește des de la școală sau întârzie;
• Are probleme cu temele școlare și o scădere vizibilă a notelor;
• Este deseori singur și exclus de către restul elevilor din activitățile de grup în timpul pauzelor;
• Este pârît și nu este luat în serios de către ceilalți, de ex.: neapreciat din cauza aspectului său;
• Este ales ultimul în jocurile de echipă;
• Devine retras, pare supărat, nefericit, încordat, înlăcrimat, abătut sau neajutorat;
• Arată semne de schimbări neașteptate de dispoziție, de ex.: este tăcut, ursuz, retras;
• Devine deosebit de emoționat când trebuie să vorbească în fața întregii clase;
• Apare cu tăieturi, contuzii sau alte leziuni inexplicabile, haine sau obiecte personale rupte
sau deteriorate;
• Deseori stă în apropierea unui adult.
• Refuză să spună ce nu este în regulă.
2 Olweus (1993), Rigby (1996), 8UNG IN DER SCHULE - Unterrichtsmaterial zur Gewaltprävention (2010).
Initiative Gesundheit und Arbeit, www.iga-info.de; Werner (2014). Mobbing in der Schule erkennen und handeln-
Leitfaden für LehrerNorderstedt, https://www.beamten-infoportal.de/blog/wp-content/uploads/Mobbing-in-der-
Schule-erkennen-und-handeln-Leitfaden-fuer-Lehrer.pd
48 PARTEA 5. INSTRUMENTE PENTRU IDENTIFICAREA TIMPURIE ȘI INTERVENȚIA ADECVATĂ ÎN CAZURI DE BULLYING
